304 
jediný svrchní semeník o 3 kulovatých, přisedlých bliznách, sedící na podplodním 
terči (obr. 495 /). Z jednopouzdrého semeníku, jenž obsahuje pouze jediné 
vajíčko, vyrůstající přímo ze středu dna, vyvinuje se jednosemenná, bezšťávná 
peckovice (f). 
Sází se v sadech a někde, jako na př. u Ml. Boleslavi roste zplaněle. Pochází 
ze sev. Ameriky. Obsahuje žlutobílé, na vzduchu černající, jedovaté mléko a působí 
na kůži, dotýkáme-li se rostliny, červenou vyrážku; za parných dnů však již pouhým 
vypařováním působí závrať. Proto třeba, zvláště při trhání listů pro lékárny a při 
přesazování veliké opatrnosti ; nejlépe jest dotýkat! se jí v rukavicích. 
2. Š. ocetná (R. 
typhina^ L., Hirschkol- 
ben-Sumach - obr. 496) 
jest keř nebo strom 
až 5 771 vysoký, s listy 
lichozpeřenými, slože- 
nými z 8—10 jařem 
kopinatých, pilovitých, 
vespod sivých lístků. 
Dvojdomě květy, obje- 
vující se v červnu a čer- 
venci, jsou směstnány 
v hustých, konečných, 
zelenavě žlutých nebo 
hnědě nachových, huňa- 
tých latách. 
Pochází též ze sev. 
Ameriky jako předcit. 
Sází se místy v sadech 
a roste na stráních (na 
př. v údolí Leskavy u 
Znojma) také zplaněle. 
Červenými, drsnými plo- 
dy sesilují ocet a listů 
užívají v sev. Americe 
v koželužství. 
3. Ruj'2 (R.cotinus^ 
496. Skíímpa ocet7iá. ^ Perůckenbaum - obr. 
497) jest bohatě rozvět- 
vený keř nebo malý stromek s listy jednoduchými, vejčitými, celokrajnými. 
Drobné, jednodomě nebo dvojdomě mnohomanželné, nazelenalé květy (F) stojí 
v konečných, bohatých latách a jsou téže povahy jako květy škumpy. 
Zajímavé jest, že z celého latovitého květenství jen několik málo kvítků 
dospívá v plody; všecky ostatní květy již jako poupata opadají a zbývají po 
nich jen stopky. Tyto stopky však se prodlouží a vyrostou na nich dlouhé, červené 
^) Husté květenství připomíná poněkud květenství orobince (Typ ha.') 
-) Utvořeno dle řec. óovg (lat. rlius); také v jiných slov. řečích, na př. srbštině a 
bulharštině tak slově. Dle Jungmanna rujouti [1. os. ruji] znamená rváti, trhati 
vlasy, což vzhledem k oddělujícím se, chlupatým větévkám květenství na tuto rostlinu 
dobře se hodí; srovn. též něm. Periickenbaum. 
Jméno cotinus, řec. y.ÓTirog, vyskytuje se již u Plinia a Theophrasta, ale zna- 
mená u nich jinou rostlinu. 
