305 
4- Škumpa jirchařská neboli škum- 
pina (Rh. coriaria L., Gerber-Sumach — 
obr. 499) s listy 5 — 7-jařniě lichozpeřenými, 
jejichž elliptičné, hrubě pilovité lístky jsou 
498. Diagram kvetu ruje. 
Evropě, kde plodů užívají jako 
koření. Listů a mladých větví 
upotřebuje se v jirchařství k vy- 
dělávání saffianu a korduanu. 
chlupy, kdežto stopky plodní jsou skoro lysé, 
nebo jen krátce chlupaté. Poněvadž zralé 
plody neopadávají od svých stopek, ale 
ulomí se s nimi vždy celá část květenství 
(w), jest patrno, že prodlužující se chlupaté 
stopky opadalých květů jsou k tomu, aby 
je vítr roznášel po krajině a takto plody od 
rostliny mateřské daleko rozšiřoval. 
Jest domovem v jižní Evropě, ze- 
jména v Řecku. U nás sází se v sadech; 
na Štatské hoře v Dol. Rakousích při mo- 
ravských hranicích a také prý v okolí Znojma 
roste zplaněle. Kvete jako předch. v červnu 
a červenci. Obsahuje v kůře i dřevě žluté 
barvivo, jímž možno barvití vlnu, hedvábí 
i kůži. Dříví hodí se na jemné práce 
truhlářské. 
Kromě uvedených škump sázívá se 
někdy v sadech pro okrasu ještě také : 
499. Sklím pa jirchařská; 
A větévka s květy pestikovými, B větévka s květy prašnikovými ; 
F květ, Fy květ prašní koA’ý, Fn květ paštikový. 
497. Ruj; 
F květ, m část květenství s plodem. 
na rubu plstnaté a společný 
řapík je k ř í d 1 at ý. Květy jsou 
v klubkatých, zelenavě žlutých 
latách. Jest domovem v jižní 
20 
