308 
viniije se z něho známá, ostnitá tobolka, která zakrněním přehrádek bývá obyěejně 
jen Ipouzdrá, zřídka 2poiizdrá, a obsahuje celkem 1-3 veliká, hladká, hnědá 
semena (kaštany) s neobyěejně velikou skvrnou pupeční; dozravši puká třemi 
chlopněmi (obr. 500 /^). 
Kaštan koňský přivezl poprvé r. 1588 Clusius z Cařihradu do Vídně, 
odkudž se znenáhla i do naší vlasti rozšířil. ^ Dlouho se mělo za to, že pochází 
z Asie; v novější době však bylo zjištěno, že i v Evropě jest vlastním domovem. 
Roste totiž dosud v severnějších pohořích Řecka na několika místech planě. Ně- 
501. Květy jírovce: 
. / podélný řez květem prašníkovým ; B květ obojaký v prvé době, C týž (podélně přeříznut) v pozdější době. 
kteří se domnívají, že jest to zbytek květeny z doby 
třetihorní. Že i ve střední Evropě rostl jírovec za 
doby terciemi planě, o tom svěděí nálezy charakteri- 
stických plodů jeho ve vrstvách hnědouhelných. 
Sází se s oblibou ve stromořadích, poněvadž 
dává pěkný stín, nehostí mnoho škodlivého hmyzu a 
má ťihledné květy skýtající vydatnou pastvu včelám. 
Plody jeho lze krmiti vepřový dobytek; v Turecku 
krmí jimi též koně. Kůra obsahuje hojnost třísloviny, 
proto z ní možno přípravo váti léky proti horečce a 
nemocem žaludečním. Ža to dřevo nemá veliké ceny. 
2. J. červený (Ae. carnea Hayne, Ae. rubicunda Lois.) podobá se úplně 
předch., má však květy růžové nebo temně nachové, listy obyčejně jen 5Četné a pupeny 
nelepkavé. Dlužno jej považovat! za míšence kaštanu koňského a pavie červené. 
Sázívá se u nás zřídka. 
3. Pavie červená (Ae. Pavia^ L., Pavia rubra Poir., P. octandra^ Mill., rothe 
Pavie) podobá se vnějškem též docela kaštanu koňskému, má však jako druh 
předch. listy pouze 5Četné a květy červené. Kromě toho však má červeně zbarvený 
kalich trubkovitý, plátky kor. nejčastěji jen 4, poněkud k sobě skloněné, tyčinky 
— v počtu obyčejně 8 — s nitkami rovnými, z koruny n e v y čn í va j í cí m i a plody 
hladké, bez ostnů. Vzhledem k těmto vlastnostem považují ji někteří, ač dosti 
nesprávně, za zvláštní rod. 
Jest původu severoamerického. Sází se u nás v novější době zvláště v libosadech 
a stromořadích zároveň s p. žlutou (P. lutea Poir.). Kořen a kůra obsahují mnoho 
b V Matthiolliově Herbáři, vydaném po česku od Dan. V e 1 e s 1 a v í 11 a r. 1596, 
čteme: »Jest i jiné přespolní pokolení kaštanův, kteréž jsem tuto pro krásu a spanilost 
jeho vymalovati dal. Takovou ratolest i s ovocem z Konstantinopole odeslal mi vzácný 
muž Angerius Busbequius, Jeho Mil. Císařské v Turcích legát . . . Turci je jmenují koňské 
kaštany, protože sopti\ýni koňům velmi prospívají. « 
-) Pojmenována tak ku poctě Petra Pava, professora botaniky v Leydenách, zemřev- 
šího uprostřed 17. století. 
•*) Slož. z řec. oKxíů = osm -{“ o.vý]o, ávbgoq = muž (zde tyčinka), vzhledem k od- 
chylnému počti! tyčinek oproti jirovci. 
502. Diagram kvetu jírovce. 
