318 
čnělkou, jenž se skládá z 5 plodolistů (pouzder) a chová ve vnitřním úhlu každého 
pouzdra po 2 semenech. Plod (obr. 514 /) jest 4 — 5pouzdrá, žlaznatě bradavičnatá 
tobolka, otvírající se na vrcholku každého pouzdra ve vnitřním švu skulinou. 
Květy jsou prvoprašné a opylení hmyzem 
(zvláště mouchami) děje se podobně jako u tolije 
(str. 168): Nejprve postaví se jedna z tyčinek, 
515 . K7'ěty routy obecné: 
A kv. 5Četný, B kv. čtyřčetný, v němž zralý prašník stojí právě 
nad bliznou. 
516 . Diagiam kvetu routy 
obecné. 
517 . Třemdava bílá; 
F kvét bez kor. plátků a tyčinek; / zralý pIoJ. 
která právě dozrála, do středu 
květu, zrovna nad nedospělou 
bliznu (obr. 415 E), tak že 
hmyz přilákán byv vůní květů 
a lízaje medovou šťávu z pod- 
plodního terče, otře si pyl na 
břicho a přenáší jej pak na 
bliznu nějakého květu staršího. 
Druhého dne vrátí se prvá 
tyčinka, pyl vysypavši, do pů- 
vodní své polohy a místo její 
nad bliznou zaujme tyčinka 
druhá; to se opakuje, až všech 
10 tyčinek se vystřídá. Potom 
teprve, když zúrodnění pylem 
vlastním jest vyloučeno, ro- 
zevře se blizna, na kterou 
hmyz, z mladších květů při- 
létající, pyl přenáší. 
Jsouc původu jihoevrop- 
ského routa pěstuje se u nás 
často v zahrádkách. Vyskytuje 
se však též zplaněle na strá- 
ních a ve vinicích u Stětí a 
Žernosek. 
Obsahujíc ve všech čá- 
stech etherický olej, vydává 
silnou vůni. Staří Římané 
užívali jí jako koření a jako 
salátu k pokrmům ; a dosud 
posypávají v některých kra- 
jinách rozkrájenými, čerstvými 
listy chléb namazaný máslem 
k posilnění žaludku. Též se 
