Řád XXXIIí. Brslenovité (Celastrineae') 
jsou stromy nebo kře s nedělenými, vstřícnými listy a pravidelnými, 4 — Sčetnými 
květy, které skládají vidlanovitá květenství, mají zákališní, oplodní tyčinky v témž 
počtu, jako jest kor. plátků, vetknuté do podplodního terče a semeník s jednoduchou 
čnčlkou, dospívající v 4pouzdrou tobolku vícesemennou. 
Z naší květeny náleží k nim pouze rod brslen (Evonymus) o 3 druzích: 
větévky hladké, bradav- 
kami korkovými neposá- 
sázené 
mladé větévkv ahramié; i , , ^ 
kvéty 4íetné ) ^ 
mladé větévky oblé; květy 
5četné 
šírolistý o. 
větévky posázené bradavkami J bradavičnatý *2. 
1. Brslen 2 obecný neboli kvadrátky, kněžské čepičky (Evonymus^ europaea 
L., E. vulgaris Scop., Spindelbaum, Pfaffenhůtlein — obr. 521) jest keř s hladkými, 
v mládí 4 h ranným i větvemi a vstřícnými, řapíkatými, podlouhle vejčitými, 
drobně pilovitými listy. Zelenavé květy (obr. 521 a obr. 522), vyrůstající z úžlabí 
listů ve stopkatých, chudých květenstvích vidlanovitých, jsou trojího druhu: na 
některých jedincích dokonale obojaké a při tom protandrické, na jiných pestíkové, 
s více méně zakrnělými tyčinkami, a opět na jiných prašníkové, s více méně 
zakrnělými pestíky. Mají 4 drobné lístky kališní, 4 podlouhlé, zelenavé plátky 
kor. a 4 oplodní, zákališní tyčinky, vetknuté do naduřelého terče, z něhož se vy- 
měšuje medová šťáva. Tu rád lízá hmyz (zvláště mouchy) a přenáší pyl s květu na květ. 
Semeník jest vnořen do terče; skládaje se ze 4 plodolistů jest 4pouzdrý 
‘a nese na vrcholku jednoduchou čnělku; ve vnitřním úhlu každého pouzdra jest 
upevněno obyčejně po 2 vajíčkách. 
Plod jest nejčastěji 4pouzdrá (někdy též 3— 5pouzdrá), dřevnatá, tvarem 
kněžskému kvadrátku podobná tobolka (/ /j, f^), která později zčervená a obsahuje 
v každém pouzdře bílé, oranžovým míškem obalené semeno. Dozravši puká tobolka 
pouzdrosečně (na hřbetě pouzder) a semena visí pak nějakou dobu na zvláštních 
vláknech (srovn. obr. 524 /), jsouce z daleka nápadná ptákům, zejména červenkám, 
b Viz pozn. ua str. 324. 
-) Jméno to vyskytuje se nejen v řečech slovan. (na. př. rus. 6epecK.ieT'B, chorv. 
Ijršlenka, srb. bršljan, bulh. br^tšlén — souvisíc se stslov. br-nšljami = břečťan 1, 
nýbrž i v maďarštině boroszlán, rumunštině borošlan a novořečt. jTQovo/uávij. 
•^) Slož. z řec. ev = dobře -|- ovoiia ■=. jméno, tedy tolik co slovutný; jest zde mí- 
něno nejspíše ironicky, poněvadž některé druhy nepěkně páchnou a mají jedovaté plody. 
