Řád XXXVII. Kyprejovité (Lythraceae) 
jsou byliny s pravidelnými, nejčastěji óčetnými květy, které mají na horním okrají 
trubkovité nebo zvonkovité číšky 4 — 6— 12zubý kalich a 4četnou nebo óčetnou 
korunu; 6 nebo 12 (někdy též méně) oplodních tyčinek o dlouhých nitkách jest 
přirostlo ke vnitřním stěnám spodiny číškové. Svrchní, s éíškou nesrostlý semeník, 
tvořen dvěma plodolisty, nese na vrcholku jednoduchou čnělku a dospívá v 2pouzdrou, 
mnohosemennou tobolku, mající semena upevněna na střední semenici (obr. 546). 
Z našich domácích rostlin patří k tomuto řádu pouze dva rody: kyprej 
(Lythrum) s číškou trubkovitě zvonkovitou a kuřinec (Peplis) s číškou nízce 
zvonkovitou. 
Rod 1, j 1 (Lythrum) má číšku trubkovitou nebo trubkovitě 
zvonkovitou, Szubý nebo 12zubý kalich a 4plátečnou nebo óplátečnou korunu. 
V naší květeně jest zastoupen 3 druhy : 
tyčinek 12; květy v kla- 
sech 
lodyha pýřitá, obyčejně f 
jednoduchá i obecný 1, 
lod. lysá, obyčejně pru- j 
to\dtě rozvětA^ená ) 
prutnatý 2. 
tyčinek 6 nebo méně^_květy jednotlivě / 3 
1. Kypreji obecný neboli vrbice, krvavnice (Lythrum salicaria- L., Weiderich, 
Blutkraut — obr. 545) vyhání z vytrvalého oddenku obyčejně jednoduchou, ostře 
hranatou, krátce pýřitou, až 1 m vysokou lodyhu s přisedlými, kopinatými, celo- 
krajnými listy, které jsou buď vstřícné, nebo stojí po 3 v přeslenech ; někdy mí- 
vají listy také postavení střídavé. Nachové květy, rozvíjející se v měsících letních, vy- 
růstají v malých vidlanech (lichopřeslenech) po 2 — 6 z úžlabí listenů hořejší části 
lodyhy, tvoříce hustý, přetrhovaný, konečný klas. Mají trubkovitě zvonkovitou 
číšku, vroubenou na hořejším okraji 6 většími a 6 menšími zuby kališními - 
kteréž poslední považují někteří za vnější kalíšek, obdobný s kalíškem jahod- 
níků nebo mochen — jakož i 6 úzkých plátků korunních, z nichž 3 hořejší bý- 
vají o něco menší nežli plátky ostatní, tak že jest koruna slabě souměrná. Tyčinek 
jest 12, střídavě delších a kratších; přirůstají spodem svých dlouhých nitek hluboko 
Dle jihoslov. a rus. KiinpeH, Knnep^B, jež však znamená vrbovku (Epilobium) ; 
souvisí snad s kup-rý, kop a ti, řec. xfjjiog = skopaná země. Rusk}' slově nepéeHHHKX, 
pol. krwawnica, wilczy ogon, choix’. vrbnica. 
') Z řec. XvŮQov — krev (z rány řinoucí), vzhledem k nachovým květům ; salicaria 
od lat. salix = vrba, poněvaž roste často mezi vrbo\um (salicetum). 
22 
