Řád XXXVIII. Motýlokvěté (Papilionaceae) 
jsou byliny, řidčeji kře nebo stromy se střídavými, skoro vždy palistnatými listy, 
které bývají buď sudozpeřené (obyčejně s úponkami) nebo lichozpeřené nebo troj- 
četné, řidčeji nedělené nebo prstnaté. 
Květy (obr. 556 a 558) jsou sestaveny nej častěji do květenství hrozno vitých 
nebo strboulovitých, říděeji do jednoduchých okolíkův, anebo vyrůstají po jednotlivu 
z úžlabí listů. Mají srostlolupenný, vytrvalý, 5zubý a při tom ěasto 2pyský kalich 
a souměrnou, 5plátečnou korunu složenu z nestejných plátků. Nejhořejší a oby- 
čejně největší plátek slově pavéza, postranní 2 plátky pod pavézou šlovou 
křídla a spodní dva, nejčastěji spolu více méně srostlé, nazývají se člunek. 
Úkolem pavézy jest chrániti útlé části vnitřní 
od vnějších, škodlivých vlivů, dokud jest květ pou- 
pětem ; později, jsouc ze všech plátků kor. nejnápad- 
nější, vábí pavéza ku květu hmyz a ukazuje mu často 
temnějšími proužky cestu, kde má hledati sladké 
šťávy. Křídla jsou oporou hmyzu, který vnikaje do 
květu o ně se zadržuje, a člunek chrání pyl i bliznu 
před deštěm, rosou a nepovolanými hosty, zejména 
motýly a mouchami. 
U některých druhů jetelů (obr. 604) jsou ko- 
runní plátky dole srostlé v trubku, tak že by se měly 
tyto druhy poěítati vlastně k rostlinám srostloplátečným. 
Oplodních, ke kalichu přirostlých tyčinek jest vždy 10 a to buď 2bratrých 
(9 nitkami ďole srostlých a desátá volná) anebo j ed n ob ra trýc h (všecky nitkami 
dole srostlé). Jsou-li tyčinky dvoubratré, poskytuje květ hmyzu pylu i sladké 
šťávy, jež roní se na spodině vnitřní strany tyčinek a ku které vedou skuliny po 
každé straně volné (desáté) tyěinky. Jsou-li však tyěinky jednobratré, nevedou ke 
dnu květu postranní skuliny, proto se sladká šťáva ve květu ani neroní a hmyz 
spokojiti se musí s pouhým pylem. Jen u některých rodů s jednobratrými tyčinkami 
(na př. u čilimníků) jest medová šťáva obsažena v pletivu květního dna. 
Svrchní, jediným plodolistem tvořený semeník jest zahalen do blanitého 
pouzdra, tvořeného srostlými, rozšířenými nitkami tyčinek a nese jednoduchou 
čnělku, která jest na vrcholku obyčejně zahnuta a prašníky o něco převyšuje. 
Plod jest j e d n o p o u z d r ý, obyčejně vícesemenný lusk, který při uzrání 
se rozděluje od vrcholku ke stopce ve 2 chlopně; jen u dvou našich rodů 
(kozince a vlnice) jest lusk buď dokonale anebo nedokonale dvoupouzdrý. 
556. Diagram květu rostlin 
motýlokvětých. 
