344 
Kromě lusku mají však některé rody motýlokvětých struky (obr. 664 /), jež pří 
uzrání se rozpadávají v jednosemenné články, a vičenec (Onobrychis) má nepu- 
kavé nažky (obr. 667 /). 
Opylení květů valnou většinou homogamických nebo slabě protandrických 
obstarává hmyz, zejména včely a čmeláci. Ve většině případů stává se to takto: 
Hledaje nektar na dně květu, hmyz zachytí se nohami křídel korunních a stlačí je 
tíží svého těla níže (obr. 557). Tím stlačí se níže též člunek, s nímž bývají křídla 
kloubkovitě spojena, tak že čnělka a tyčinky, dosud v člunku ukryté, z člunku 
vystoupí a otrou se hmyzu o spodinu těla, zvláště o spodinu hlavy a hrudi. 
Kavštíví-li pak hmyz jiný květ, otírá zachycený pyl s těla svého o jeho bliznu 
a tím ji zúrodňuje. 
Zajímavé jest, že mnohé rody sklánějí lístky složených listů na noc anebo 
za velikého parna dohromady a že dělohy vzrůstajících rostlinek u několika druhů 
(na př. u hrachu, hrachoru atd.) nesezelenají a nad zemí se nevyzvédají. A ještě 
zajímavější, že při kořenech většiny rostlin motýlokvětých bývají hlízky rozmanitého 
tvaru a rozmanité velikosti, chovající ve svém 
pletivu drobné houby (bakterie — Phytomyxa 
leguminosarum), které připravují rostlině 
výživné látky dusíkaté.^ 
Z naší květeny náleží k tomuto řádu 
okolo 30 rodů, jež možno rozvrhnouti ve 
2 skupiny: 
AJ Tlustoděložné (Sarcolobeae^) — s dě- 
lohami tlustými, dužnatými, které při klíčení 
zůstávají buď v zemi nebo se vyzvednou nad 
zemi, ale v lupeny se nevyvinou, nýbrž scvrkají 
se a záhy opadnou. 
B) Lupenoděložné (Phyllolobeae^) - s dě- 
lohami tenkými, lupenitými, opatřenými prů- 
duchy (jako u pravých listů), které za klí- 
čení vyrůstají nad zemi a sezelenají. 
K prvé skupině patří čeleď vikvo- 
vitých (Vicieae) - s listy sudozpeřenými, a 
čeleď fazolovitých (Phaseoleae) — s listy 
3četnými nebo dlanilě složenými. 
Ke druhé skupině náleží z naší květeny 6 čeledí : 
a) Jetelovité (Trifolieae) - s luskem Ipouzdrým, tyčinkami 2bratrými a listy 
vždy 3četnými. 
Jestřabinovíté (Galegeae) -- s luskem Ipouzdrým, tyčinkami většinou 
2bratrými, ale listy hchozpeřenými. 
7 ) Kručinkovité (Genisteae) — s luskem Ipouzdrým, tyčinkami Ibratrými a 
křídly korunními řasnatě svraskalými. 
Úročníkovité (Anthyllideae) - s luskem Ipouzdrým, tyčinkami Ibratrými, 
ale křídly korunními plochými, nesvraskalými. 
Yiz o tom více v I. sv. Slovníku termiuol. pod heslem »mykodomatie.« 
-) Slož. z řec. oág^ = maso -j- Žo/oš = lalok, zde děloha. 
Slož. z řec. (pv/lov = list, lupen -[- /.ó/íog = děloha. 
557. Nejrozšířenější způsob opylení 
iL rostlin motýlokvětých. 
