346 
Rod 1, setý (Pisum- sativum Poir, Erbse — obr. 558) jest 
jednoletá, obyčejně sivě ojíněná a lysá bylina s chabou lodyhou a střídavými 
listy. Ojínění lodyhy a listů pochází od jemného povlaku voskového a má za 
účel chránit! rostliny od pomokření; k vosku totiž voda nelne a proto také ani 
průduchů, jimiž rostlina transpiruje, neucpává, tak že výměna plynů se nikdy ne- 
přerušuje. 
Sudozpeřené listy skládají se ze 2 — 3 jařem okrouhle vejěitých, celokrajných 
lístkův a mají veliké, na dolním kraji zubaté palisty {b) ; úkolem jejich je chránit! 
nevyvinutý, mladý pupen, jenž se s počátku v nich ukrývá. Vykonavše tento úkol, palisty 
neopadávají jako u jiných rostlin, ale rozloživše se do plochy, konají rostlině 
558. Hrách setý ; 
vedle rozbor koruny: / pavéza, 2 křídla, 3 člunek; p pestík, l čnělka, « blizna, a tyčinky; t\ zralý lusk; b palisty. 
tytéž služby jako pravé listy. Na konci vybíhá hlavní řapík v rozvětvenou liponku, 
kterouž zachycuje se rostlina sousedky, aby nemusila chabou lodyhou ležeti na zemi. 
Co do významu morfologického dlužno rozvětvené úponky považovat! za přemě- 
něné poslední lístky lichozpeřených listů. 
Veliké květy, rozvíjející se od května do srpna, stojí po 1-2 na koncích 
úžlabních, hladkých větévek, které dle některých biologů mají úkolem zamezovali 
b Vyskytuje se i v jiných slov^^anských jazycích, na př. rus. ropoxt, pol. groch, 
chorv. grah, hromac atd. Bylť hrách u Slovanů zasvěcen Perunovi, bohu hromu 
(rus. rpoxoTL = rachot.) 
b Tímto jménem (lat. pisum, řec. .Ttoor, celt. pis) nazývali hrách již starověcí národě. 
