- 357 
12. H. úzkolistý (L. nissoliai L. — obr. 575) — jest jednoletý a má na 
rozdíl ode všech našich hrachorů listy jednoduché, až 8 cm dlouhé, úzce 
kopinaté a dlouze špičaté. Tyto listy dlužno považovat! za lupenatě rozšířené řapíky, 
na nichž ani lístky ani úponky se nevyvinuly; také palisty {b) jsou zcela nepatrné, 
šidlovité. Nachové květy, objevující se od května do července, spočívají po i — 2 na 
dlouhých, úžlabních stopkách, a dospívají ve značně dlouhé, úzké lusky, které 
jsou v mládí hedvábitě pýřité. 
Často se květy ani nerozvíjejí, opylujíce se kleistogamicky. 
575 . Hrachor úzkolistý ; 
N kousek lod3-hy se spodinou listu, aby 
bylo viděti malé palist)- b. 
576 . Hrachor srstnatý. 
Jest znám v Čechách pouze od Klášterce na stromovité stráni nad Ohří proti 
Rošvicím, kde jej pozoroval r, 1886 dr. Lad. Čelakovský ml., ačkoli již r. 1882 
sbíral jej řed, F r. Wurm mezi Lysou horou a dráhou u Čes. Lípy, kde však opět 
vymizel. Kromě toho vyskytuje se v okolí Těšína ve Slezsku (mezi Bohušovicemi a 
Pohvízdovem). Snad také roste v okolí Hodonína v jižní Moravě. Hojnější je 
v Porýnsku. 
13. H. srstnatý (L. hirsutus L. — obr. 576) — jest též jednoletý druh 
s položenou nebo popínavou, křídlatou, často drsně pýřitou (ale též lysou) lodyhou 
b Pojmenován tak dle Vil. Nissole-a, franc. botanika, jenž i* r. 1735 v Montpelieru. 
