358 
a jednojařmými, sivozelenými listy, které mají úzké palisty a rozvětvené úponky; 
lístky jsou elliptičně kopinaté až čárkovité. 
Nachově fialové květy, 
s kalně modrým člunkem, sedí 
vždy po 2 na koncích úžlab- 
ních větévek a dospívají ve 
smáčknuté, srstnaté lusky, 
obsahující kulatá, drsná semena. 
Vyskytuje se roztroušen 
v obilí u Příchovic vých. od 
Tannvaldu pod Krkonošemi, u 
Hojova blíže Příbora ve vých. 
Moravě (snad i u Lednice 
v Moravě jižní) a na několika 
stanoviskách v Těšínsku. Kvete 
hlavně až v měsících letních. 
14. Někde seje se jakožto 
picni rostlina a místy 1 zplaňuje 
h. setý (L. sativus L. — obr. 577) 
— jednoletý to druh s křídlatou, 
as Y2 vysokou lodyhou a jedno- 
jařmými listy; tyto skládají se ze 
2 dlouze kopinatých, úzce zašpiča- 
tělých lístků, mají uzounce křídlaté 
řapíky, střelovité palisty a rozvět- 
vené úponky. 
577 . Hrachor setý. 
578 . Hrachor vonný. 
Květy, barvy nejčastěji bílé 
(někdy však též modré nebo na- 
červenalé), rozvíjející se v květnu a červnu, spočívají 
jednotlivě na koncích úžlabních stopek. Mají 
hluboce 5klaný kalich, jehož lupenovité cípy 
oproti všem jiným hrachorům jsou delší nežli 
krátká kališní trubka a dospívají ve smáčknutý, 
4semenný lusk, který jest na horním švu dvoj- 
křídlý, jako u žádného jiného' druhu. 
U nás seje se zřídka, hojně však v již- 
nější Evropě (v Moldavsku a Valašsku) a to 
nejen jako rostlina picni, nýbrž i pro moučnatá, 
hrachu podobná semena. 
15. Ve venkovských zahrádkách pěstuje se 
často h. vonný (L. odoratus L. — obr. 578), 
také španělská vikev zvaný, s hranatou, kří- 
dlatou, trochu srstnatou lodyhou, jednojařmými 
(zřídka 2jařmými), úponkatými listy a velikými, mžo- 
vými, 1 i b o v o n n ý m i, do chudých hroznů sesta- 
venými květy, z nichž se vyvinují srstnaté lusky. 
Jest původu jihoevropského. 
