361 
1. Vikev^ plotní (Vicia^ sepium L - obr. 580) vyhání z tenkého, plazivého, 
vytrvalého oddenku čtyřhranné lodyhy poléhavé nebo popínavé, až V 2 dlouhé. 
Sudozpeřené listy skládají se ze 4 — 8 jařem vejčitých lístků, které jsou většinou 
na vrcholku trochu vykrojené a mají ve výkrojku zcela kratičký hrot; v mládí 
jsou lístky řasnatě složeny. 
Na spodu mají listy zubaté palisty (m) a na rubu těchto žlázky (extraflorální 
nekíarie), vylučující za parných dnů medovou šťávu. Na této pochutnávají si rádi 
mravenci, kteří pak chrání rostliny od jiného býložravého hmyzu a jeho larev 
(housenek). 
580. Vi^ev plotní; 
/"'i vnitřek kvetu ; m kousek lodyh)^ s palisty 
Na konci vybíhají listy v rozvětvené úponky, kterými se na sousední rostliny 
připínají, poněvadž lodyha jest chabá. Z morfologického stanoviska dlužno úponky 
považovat! jako u hrachu a jiných motýlokvětých za přeměněné nejvyšší lístky. 
Květy, objevující se od máje do července, vyrůstají po 2 — 5 v kratičce stop- 
katých hroznech z úžlabí listů. Mají 5zubý kalich o krátkých zubech a kalně 
nachovou (zřídka bílou) korunu. Ve vyšších, chladnějších polohách bývají koruny 
temněji zbarveny anthokyanem, za tímže asi účelem, jak vysvětleno bylo u sasanky 
(str. 25). Dvojbratré tyčinky (7^) mají volné části nitek nestejné: horní 
tyčinky delší nežli spodní. Semeník nese čnělku, která se pod pravým úhlem za- 
hýbá a jest pod bliznou na vnější straně dlouze, na vnitřní kratičce vousatá. Lusk 
