363 
3. V. obilní (V. segetalis Thuill.) podobá ševelíce druhu předch. ; má lístky 
dolejších listův opak klínovité, hořejších čárkovitě podlouhlé, uťaté a hrotité. 
Květy, rozvíjející se v týchž měsících jako^ u předch., jsou skoro přisedlé a sedí 
namnoze jednotlivě v paždích listů. Cárkovité lusky dospívajíce pro trhu jí 
kalich a černohnědě se zbarvují. 
Roste hojně na rolích, nejraději mezi obilím, jsouc k nám zavlékána s vikví 
setou ze zemí jižnějších. 
4. V. hrachorovitá (V. lathyroides^ L. - obr. 582) vyhání z jednoletého 
kořene četné, srstnaté, pouze 1 — 2 dm vysoké lodyhy, které mají rozmanité listy. 
Nejdoleji jsou totiž listy jednojařmé, složené 
z lístků opak srdčitých, výše jsou listy dvojjařmé 
(často též i zpeřené) a nad nimi 3 — 4jařmé, 
složené z lístků úzce vejcitých až ěárkovitých; 
582. Vikev hrachorovitá. 
583. Vikei' houštní. 
mnohé z hořejších listů mají jednoduché úponky (přeměněné to konečné, liché lístky), 
dolejší listy však jsou zakončeny hrotem. Lístky všech listů jsou srstnaté a končí 
jemnou, kratinkou bodlinkou. 
Drobné květy vyrůstají od dubna až do června na kratinkých stopkách jedno- 
tlivě z úžlabí listů; mají bledě fialové koruny a dospívají v tenký, lysý lusk 
s bradavičnatými, skoro čtverhrannými semeny. 
\) vSlož. z řec. /.ádvoog — hrachor 
-eí6'i']g = podobný. 
