366 
rozvíjející se v měsících letních, mají bílé, bledofialově žilkované, vonné koruny 
a dospívají v lysé, válcovité lusky s černými semeny. 
Roste ve vlhkých, horních lesích, na lesních lukách a mýtinách, v Čechách 
hlavně v Brdech a nejdolejším poříčí Berounky, v krajích sudetských, v horách 
Krušných a v Šumavě, na Moravě po riiznu po celém území, i ve Slezsku. 
9. V. ptačí (V. cracca^ L. — obr. 587) vyhání z plazivého oddenku, při 
jehož kořenech bývají drobné, prstnatě dělené hlízky (mykodomatie-), až přes 1 m 
dlouhé, plazivé nebo popínavé, brázdité lodyhy s listy většinou 9— lljařmými; 
lístky jejich jsou úzce kopinaté, měkkou bodlinkou zakončené a jako celá rostlina 
přitiskle pýřité. Poslední (nejvyšší) lístky však se přeměňují v rozvětvené úponky, 
jimiž se rostlina přidržuje rostlin sousedních. Střelovité palisty jsou celokrajné. 
Květy, sestavené v. husté, 
úžlabní hrozny, mají modrofialové 
koruny, jejichž pavéza má čepel 
jen asi tak dlouhou jako nehet. 
U rostlin ve vysokých, studených 
polohách rostoucích bývají koruny 
temnější (srovn. s vikví plotní na 
str. 361). 
Lusk (/), až 3 cm dlouhý 
a 6 - 10 mm široký, obsahuje černá 
semena, která jsou, jako semena 
vikví vůbec, oblíbenou potravou 
mnohých ptákův. 
Roste hojně u cest, na lukách, 
v křovištích a na polích. Kvete 
hlavně až v měsících letních. 
Na Rehhornu v Krkonoších 
vyskytuje se útlejší odrůda s krat- 
šími listy a kratšími, hustými, květ- 
ními hrozny, ale většími, krásně 
sytě fialovými korunami, již Cela- 
kovský (sbírav ji poprvé r. i88o) 
pojmenoval v. horskou (V. cr. /?. 
alpestris). 
10. V. tenkolistá (V. tenui- 
folia Roth.) podobá se vnějškem 
velice v i k v i ptačí, od kteréž poznává se hlavně dle těchto známek : má tuhou, 
přímou lodyhu, stopky hroznů květních obyčejně delší nežli jsou listy, z jejichž 
úžlabí vyrůstají, čepel koruny dvakrát tak dlouhou jako nehet a lusky 
sotva 5 mm široké. 
Vyskytuje se řidčeji nežli v. ptačí na keřnatých, lesnatých návrších, v lesích, 
a na hlinitých rolích: v Čechách hlavně v části střední, v poříčí Labe, Jizery 
a Plouěnice, jakož i v horách Krušných, na Moravě roztroušeně v rovinách a nízkých 
předhořích. Kvete o něco dříve (již v květnu a červnu). 
z řec. PíoáCťw = krákám ; semen její požírají rádi někteří (zvláště pr<’ krákající] ptáci. 
-) Bližší vysvětlení v terminolog. Slovu, ve sv. I. 
