367 
11. V. huňatá (V. villosa Roth. - obr. 588) podobá se též velice v. ptačí, 
jest však jednoletá nebo dvouletá a všecka huňatá. Nejlépe však poznává 
se dle pavézy, která má čepel {c) jen asi s polovici tak dlouhou jako nehet. 
Roste nejraději v polním osení, ale též na kamenitých, výslunných trávnících 
i v křovích, v Čechách zejména v Polabí, v kraji jičínsko-boleslavském, v poříčí 
Ploučnice, Bělé a střední Ohře, jakož i v krajině budějovicko-třeboňské, na Moravě 
v části střední a jižní, a roztroušeně i ve Slezsku. Kvete od června až do září. 
588. Vikev hiníatá; í- pavéza. 589. Vikev velkokvětá; /lusk. 
12. V. pestrá (V. varia Host.) shoduje se ve všem s v. huňatou, za 
jejíž odrůdu ji také někteří považují (V. villosa ^ glabrescens Koch.); bývá však 
jen řídce porostlá chloupky a na lodyze skoro lysá, má krátké hrozny, jejichž 
květy rozvíjejí všecky současně, kdežto u v. huňaté jsou spodní květy již od- 
kvetlé, když nejhořejší se začínají rozvíjeti. 
Pestrou slově odtud, že fialové koruny mají bělavá křídla. Jest známá od Karl. 
Varů, kamž zavlečena byla nejspíše z Bavor, kdež jest dosti hojná, a z travnatých 
návrší pod Milešovkou proti Velemínu, kde ji poprvé r. 1889 sbíral dr. Jos. Vele- 
no v s k ý ; na Moravě byla pozorována u Mor. Třebové a Jindřichova. Kvete v červnu 
a červenci. 
13. V. velkokvětá (V. grandiflora Scop., V. sordida^ W. K. — obr. 589) 
jest jednoletá, má listy složené ze 4 — 7 jařem srdčitě vejčitých lístků a veliké, 
9 Lat. so rdi dus = špinavý, vzhledem k barvě koruny. 
