369 
15. V. čtyřsemenná (V. tetrasperma^ Mónch., Ervum tetraspermum^ L. — 
obr. 591) podobá se velice v. předcházející, má však listy většinou jen 2 - 4jařmé, 
hrozny pouze 1— 2květé a kalichy i lusky lysé, tyto obyčejně 4 semen né. 
Kvete v touž dobu a roste tamtéž jako předch. po celé téměř naší vlasti. 
Z vikví, jež pěstují se více méně u nás jakožto rostliny picni nebo pro 
semena, zmínky zasluhují: 
16. V. setá (V. sativa 
Presl. - obr. 592) — po- 
dobá se celkem v. p 1 o t n í, 
se kterou i v tom se shoduje, 
že mívá na rubu palistů me- 
dové žlázky. Jest však jedno- 
letá a lístky sudozpeřených 
listů mají ve výkrojku horního 
kraje dobře vyvinutou, 
měkkou bodlinku; květy, ob- 
jevující se od května do ěer- 
■ vence, sedí jen po 1-2 
v úžlabích listův a mají fia- 
lovou (někdy též bílou) 
korunu, jejíž pavéza jest vždy 
tmavěji zbarvena nežli ostatní 
plátky. Poněkud drsné, pýřité 
a trochu hrbolaté lusky (/) 
obsahují 5 — 8 kulovatých, 
smáčknutých semen barvy 
černé, hnědé nebo žluté. 
Opylení děje se podobně 
jako u v. plotní; poněvadž 
prašníky otvírají se již v pou- 
patech, mohou blizny býti též 
zúrodněny pylem vlastním. 
Pěstuje se od dávných 
dob na polích pro vnať, jež 
se dává buď zelená nebo 
suchá dobytku, a pro semena, 
jimiž se dobře krmí vepři 
i drůbež. Mouku vikvovou 
někde přidávají též do mouky žitné 
raději pomíchanou s hrachem a ovsem (— směska). 
Dostávši se do zemí našich nejspíše z Itálie, vikev setá vyskytuje se blíže 
polí též někdy zplaněle. 
Z cizopasných hub, které jsou příčinou rozličných chorob vikve, zasluhují zmínky: 
Peronospora viciae — vytvářející na listech dosti veliké, bílé, nesma- 
zatelné skvrny, povlečené na rubu jemnou plísní. 
Erysiphe Martii — působící na svrchní straně listů a na lodyhách bělavé, 
práškovité, smazatelné povlaky, na nichž později objevují se drobounké, černé tečky. 
9 Slož. z řec. xéxoa = čtyři -j- o:xégjua = semeno. 
592. Vikev setá; vnitřek kvetu, / lusk. 
(chlebové). U nás pěstují rolníci vikev nej- 
24 
