370 - 
^Uromyces fabae — činící na listech s počátku žlutavé, potom rezavé, 
až kaštanové i docela černé, trvalé skvrny. 
17. Bob^ obecný neboli b. koňský, b. sviňský (V. faba- L., Saubone 
- obr. 593) má hranatou, jednoduchou, dutou, přímou lodyhu a na ní listy 
složené z 1 — 3 jařem vejčitých lístkův, opatřené střelovitými, obyčejně zubatými 
palisty a zakončené místo úponkami hrotem. Lístky jsou v pupenu svinuté 
(nikoli řasnatč složené, jako u jiných vikví). Vonné kvčty vyrůstají v červnu 
a červenci po 2-5 v krátce stopkatých hroznech z úžlabí listů; koruna jejich jest 
bílá, na každém křídle s velikou, sametové černou skvrnou, čímž 
poznává se bob na první pohled mezi všemi motýlokvčtými rostlinami. Úkolem 
těchto černých skvrn jest asi 
učiniti kvčty hodně nápad- 
nými. Válcovitý lusk chová 
v sobě 2 — 5 semen, která 
jsou dužnatou, bílou hmotou 
od sebe oddělena; při uzrání 
lusk zčerná. 
Opylení jest podobné 
jako u v. plotní (str. 362). 
Darwin pozoroval, že rost- 
liny, které v době květu 
hmyzem nebyly navštěvovány, 
daly sotva třetinu semen ; 
bylo-li však jimi často otřá- 
sáno, vyvinuly hojnost semen, 
jako by byly navštěvovány 
hmyzem. 
Bob obecný pochází nej- 
spíše z krajin při Chvalinském 
moři, v nichž dosud prý roste 
planě. Náleží k nejstarším pě- 
stovaným plodinám; pěstovalif 
jej pro výživná semena již 
v dobách předhistorických, jak 
souditi lze z té okolnosti, že 
zrna jeho byla nalezena v ko- 
lových stavbách ^ švýcarských. 
U starověkých Řekův a Ří- 
manův těšil se takové oblibě, 
jako žádná jiná rostlina lušti- 
natá. Připravovaliť ze semen jeho rozličné pokrmy, jež zvláště při hostinách 
smutečních se předkládaly, poněvadž byl bob považován mimo jiné též za symbol 
smrti, snad vzhledem k černým tečkám na bílých korunních křídlech. 
593. Bob obecný. 
U nás pěstuje se místy hlavně jako rostlina picni; semeny krmí se dobře vepřový 
dobytek. 
Z nepřátel bobu sviňského zasluhuje zvláštní zmínky : 
Nosatec bobový (Bruchus granarius L.) — drobounký, jen asi 3 mm 
dlouhý, leskle černý brouček s bílými tečkami na štítku, jehož larvy po spůsobu 
9 Vyskytuje se i v jiu^-cli řečech slov. (na př. rus. 6o&h, pol. bób), souvisíc s lat. faba. 
-} Jménem faba nazývá tento bob již Plinius. 
