382 
4. J. podhorní (T. alpestre L. — obr. 607) podobá se celkem jeteli luč- 
nímu, od něhož hlavně tím se liší, že má ztuha přímou, vždy ne rozvět- 
venou, 2-4 dm vysokou, nahoře odstále huňatou lodyhu, podlouhle 
kopinaté, po kraji jemně zoubkované lístky, palisty většinou srostlé na spodu 
v trubkovité pochvy a huňaté kalichy s 20 nervy. Krásně nachové květy 
jsou nahloučeny nejčastěji ve 2 kulovaté, krátce stopkaté, konečné hlávky. 
Roste na suchých návrších, ve světlých hájích a v lesích po celé vlasti. Kvete 
jako předch. v červnu a červenci. 
607. Jetel podhorní; k kalich. 
Pozn. Na úklonech v údolí Dyje 
u Znojma a Popic vyskytuje se odrůda 
608. Jetel válcovitý. 
s nižší, i nahoře při ti skle chlupatou (nikoli odstále huňatou) lodyhou a dvoubarev- 
nými korunami, jejichž pavéza jest nachová, ostatní plátky však bílé nebo světle 
růžové — j. podh. dvojbarvý (T. alp. /9 bicolor Rchb.). 
5. J. válcovitý (T. rubens^ L. — obr. 608) shoduje se přímou, jednoduchou 
lodyhou, tvarem a okrajem lístkův a 20žilnými kalichy s druhem předcházejícím ; 
jest však na lodyze i kališích zcela lysý a má květenství válcovitě pro- 
taženo. 
0 Lat. r u b e 11 s '= červeiiavý. 
