386 
a Ploučnice, v horách Krušných, Brdech a hornatině berounské, jakož i v Plzeňsku 
a předhoří Šumavy; roztroušeně též po vší Moravě i po Slezsku těšínském. 
lo. U Děčína v Cechách pozorován byl r. 1853 inž. Malínským j. zvrá- 
cený (T. resupinatum L. — obr. 613), který nafouklými plodními kalichy 
předch, se velice podobá, ale pod hlávkami květními má zákroveček z listenu 
sotva znatelných. Kromě toho nejsou ani listy ani hlávky květní tak dlouze 
stopkaté. 
Jest domovem v jižní Evropě, odkud k nám byl zavlečen nejspíše se semenem 
jetele lučního. Za slunečná voní květy příjemně medem a jsou hojně navštěvovány 
včelami; navečer však, když včely se vrátily do úlů, přestávají i květy voněti. Kvete 
jako předch. od června do září. 
1 1. J. plazivý (T. repens 
L. — obr. 614) vyhání z vy- 
trvalého oddenku p 1 a z i v é, 
na všechny strany rozložené, 
článkované, kořenující lodyhy 
s dlouze řapíkatými troj- 
lístky a ještě dloužeji stopka- 
tými hlávkami květními. Ro- 
ste-li rostlina ve stínu, mezi 
většími rostlinami sousedními, 
dosahují řapíky listův až 2 V 2 dm 
a stopky hlávek až přes 5 d^n. 
Lístky jsou srděiío-vejčité, 
jemně pilovité a na svrchní 
straně mívají bělavou, půl- 
měsíčnou skvrnu. V dešti a 
v noci sklánějí se k sobě za 
touž příčinou, jako lístky jetele 
lučního (str. 379). 
Květy (/’), objevující se 
od května až do října, mají 
asi tak dlouhé stopečky jako 
jest trubka kališní a po od- 
kvetení se sklánějí dolů, 
aby dospívající plod netrpěl 
příliš deštěm a rosou. Kalich 
jejich má 3 menší a 2 větší zuby barvy nejčastěji nachové. Bílé, někdy načervenalé 
koruny později zhnědnou. Podlouhlé lusky (/) obsahují 2-4 kulovatá semena. 
Zúrodňování blizen děje se podobným způsobem, jak vylíčeno bylo u jetele 
lučního (str. 379). Dle pozorování Darwinových pyl na blizně svého květu 
jest zcela bez účinku. 
Jetel plazivý jest všude hojný na lukách a u cest. Pěstuje se též na polích 
pod jménem jetele bílého jako rostlina picni a pro semena. Vonných květů užívalo 
se dříve v lékařství a dosud si z nich venkované místy vaří thé. 
12. J. zvrhlý 1 neboli švédský (T. hybridům^ L. — obr. 615) vyhání z vy- 
trvalého oddenku přízemní, poměrně malé, dlouze řapíkaté trojlístky a přímé 
nebo vysíoupavé, obyčejně duté lodyhy s listy mnohem většími, nežli 
614 . Jetel plazivý ; f květ, / lusk. 
6 Dříve se domnívali, že jest to míšenec j. lučního a plazivého. 
