391 
ale koruny opadavé a s tyčinkami nesrostlé. Lusk prohnutý, spirálně stočený 
nebo ledvinkovitý puká na vnějším okraji anebo vůbec nepuká. 
U nás vyskytuje se tento rod v 6 druzích : 
^olioe^ 
květv žluté 
květy as 1 cm dlouhé, lusk srpovitě \ j 
prohnutý ) ‘ 
po 5-12 v hustém, , ajteloTá 5. 
hlávkovitéiii kveten- ( ^ . 
ství; lusk bez ostnů ^ rozprostřena 4. 
kv. drobounké, 
po I — 5 v hlávko 
vitém květenství ; 
lusk ježatý (do ku- j 
ličkv svinutý) ' 
nej menší 
kv. ze žlutá do zelena nebo fia- j zvrhlá 3 
lově hnědá přecházející \ ^ 
kv. fialové (nebo modréj ^ vojtěška 2. 
1. Tol ice srpovitá (Medicago falcata L. 
- obr. 623) má položenou lodyhu, která se 
rozvětvuje ve vystoupavé, podél rýhované 
a pýřité větve s troj četným i, palistnatými 
listy {in). Lístky těchto jsou klínovité, na 
širším konci zoubkované a prostřední z nich 
má mnohem delší řapíček obou postranních. 
Na noc skládají se lístky vzhůru dohromady 
(jako u jetelů), aby se zabránilo přílišnému 
vyzařování tepla. 
Květy, objevující se hlavně až v mě- 
sících letních, jsou sestaveny na konci 
úžlabních stopek v krátké hrozny, podobné 
hlávkám. Mají 5zubý kalich, žlutou ko- 
runu, 2bratré tyčinky (a) a pestík (/>) s dosti 
krátkou, ohnutou čnělkou. Lusky (/) jsou 
srpovitě prohnutě. 
Opylení obstarává hmyz, který za své 
služby dostává nejen pyl, ale též medovinu 
ronící se na vnitřní straně spodiny tyčinek. 
Usednuv do květu, hmyz sehne křídla a 
člunek dolů, následkem čehož vymrští se 
pružně ~ explodují - čnělka i prašníky 
z člunku a udeří hmyzu na břicho. Poněvadž 
blizna nad prašníky vyčnívá, dotkne se 
břicha hmyzího o něco dříve a otře na 
sebe pyl, jejž hmyz z jiného květu přinesl. 
Tím jest umožněno zúrodňování blizen pylem 
cizím, ač mohou i vlastním pylem, ovšem 
se zdarem mnohem menším, býti zúrodňo- 
vány. Zajímavě je, že za parných dnů „ex- 
plodují" květy při návštěvě hmyzu mnohem 
silněji nežli za dnů chladných. 
623. Tolice srpovitá ; 
7)1 kousek lodyhy s listem a palisty; p pestík, 
a jednobratré tyčinky ; f lusky. 
