395 
Opylení děje se způsobem, jak vylíčen byl v povšechných znacích (sir. 344). 
Sedne-lí totiž na květ hmyz, hledající na dně medovinii, sehne křídla kor. i člunek, 
následkem čehož čnčlka a prašníky z člunku vyniknou a otírají se hmyzu o břicho. 
Přestane-li tlak na křídla, vracejí se čnčlka i prašníky opět do člunku, tak že návštěva 
kvčtu může bytí se zdarem opakována několikráte. Poněvadž blizna vyniká nad 
prašníky, dotkne se břicha hmyzího dříve nežli prašníky a otře o sebe pyl, který 
přinesl hmyz z jiného kvčtu. Dle Kernera stává se někdy též opylení pylem 
vlastním. 
Roste hojně u cest, na mezích a stráních. Celá rostlina hořce chutná a (ze- 
jména sušená) příjemně voní, což pochází od těkavého oleje - kumarinu, jímž 
všecky části, zvláště však květy jsou proniknuty. Užívá se jí v lékařství — ú bytní 
koření — dává se do šatstva proti molům, míchá se usušená a rozemletá do 
šňupavého tabáku; také ji pěstují (na př. v Anglii) jakožto píci pro koně. Včely 
nalézají ve květech této i následujících druhů hojné pastvy. 
2. K. bílá (M. albus Desr.), podobá se úplně předch., má však květy bílé, 
s pavézou značně delší křídel. Také roste na podobných místech jako k. lékařská, 
ale jest celkem vzácnější. Kvete od června do srpna. 
629. A list (I h'ět kouwince vysoké ; B Ust komonice zubaté s palistv b. 
3. K. vysoká (M. altissimus^ Thuill, M. macrorhizus- Koch - obr. 629 A) 
podobá se též velice k. lékařské, od které hlavně jen tím se rozeznává, že má 
lodyhy štíhlejší, chudovětevné a většinou přímé, lístky užší a všecky plátky žluté 
koruny asi stejně dlouhé. Lusky jsou přitiskle chlupaté a později načerve- 
nalé. Jinak platí o ní vše, co o kom. lékařské. 
Roste na vlhkých lukách a v příkopech, v Čechách hlavně v nížině polabské, 
v kraji jičínsko-boleslavském, v poříčí Ploučnice, Bělé a střední Ohře, na Moravě 
a ve Slezsku porůznu v některých okresích. 
4. K. zubatá (M. dentatus Pers. - obr. 629 B) podobá se jako obě předch. 
též velice k. lékařské, od níž liší se palisty (b) na spodu rozšířenými a zuba- 
tými. Květy, rozvíjející se od července do září, jsou skoro nevonné a k lékařským 
účelům se nehodí. 
Roste nejraději na lukách a v bařinách hlavně ve středním a záp. Polabí, 
kraji teplicko-žateckém a na slaných půdách nížin střední i jižní Moravy. 
') Lat. altissiinus = nejv 3 * *šší. 
*) Slož. z řec. iiay.góc = dloi:hý -1- éua = kořen. 
