397 
na Znojemsku ; v Čechách ji poprvé pozoroval r. 1889 prof. Fr. Bubák u Bečova 
v Č. Síředohoří. 
Z prášku, který z hořkých semen se připravuje a v lékárnách prodává, vaří 
se thé, jehož dle Kneippa s prospěchem se užívá v nemocech krčních; kasička 
z tohoto prášku hojí dle Kneippa vředy a rány. 
3. P. francouzská (T. monspeliaca L. — obr. 632) jest jen asi 2 dm 
vysoká, větevnatá a všecka pýřitá bylinka připomínající vnějškem a trojlístky naši 
tolici dětelovou (str. 393). Bledožluté kvítky sedí však obyčejně po 6 
631. Pískavice řecké seno; / lusk. 632. Pískavice francouzská; / lusk. 
v úžlabích listův a vyvinují se v tenké prohnuté lusky (/), které se později 
od sebe hvězdovitě rozpřahují. 
Jsouc jako obě předch. původu jihoevrop., jest u nás známa pouze z několika 
málo míst: z vrcholu Radobylu u Litoměřic a pak ze Šibeničníku a Sexenberku 
u Bohumělic, jakož i z Kamenného Kopce u Tasovic, vesměs v okolí Znojma. Kvete 
v máji a červnu. 
Rod 11. (Lotus^, Schotenklee) má listy 3četné, s lupen- 
kovitými palisty zdánlivě 5četné, a květy v okolících. Lusky jsou přioblé, nekříd- 
laté. Roste u nás ve 2 druzích : 
') Srovii něm. Scorpionsklee. 
-) Jménem uoxóq rozuměli staří rozliěiié rostliny motýlovité i rostlin}- jiných řádů. 
