399 
V nížinách středního Polabí, střední Ohře a Bělé, jakož i pořídku ve střední 
a jižní Moravě vyskytuje se zvláště na slaných, vlhkých půdách odrůda s tenkou, 
jemnou lodyhou a kopinatými, až skoro čárkovitýini, drobnějšími lístky — š. úzko- 
listý (L. tenufolius L.). 
2. Š. bažinný (L. uliginosus Schk.) podobá se celkem š. obecnému, od 
něhož rozeznává se těmito znaky: má oblé, duté lodyhy, v okolíku obyěejně 
více jak 6 květův a zuby kališní před rozvitím ohrnuté nazpět. 
Roste nejraději na mokrých, bařinatých lukách, rašelinných tůních a ve vodních 
příkopech; v Cechách zejména ve vých. Polabí, v krajinách posudetských. Krušných 
horách, v Brdech, v Plzeňsku a na před- 
hořích Šumavy, na Moravě v chladnějších 
a hornatějších polohách části severnější (u Olo- 
mouce, Zábřehu, Příboru, Místku), jakož i ve 
Slezsku těšínském, v nížinách kolem Vidnavy 
a j. Kvete hlavně až v měsících letních. 
Rod 12. TvOdexaeoHuštinatý 
(Tetragonolobus'^ siliquosus Roth., Lotus^ sili- 
quosus L, Flůgelerbse - obr. 634) vyhání 
z vytrvalého oddenku poléhavé nebo vystou- 
pavé, 1 — 3 dm vysoké lodyhy, které jsou jako 
všecka rostlina měkce srstnaté. Listy jsou 
tříěetné, skládajíce se z lístků vejčitých, dolů 
šikmo stižených; poněvadž palisty jejich 
jsou skoro tak veliké jako lístky, zdá se, že 
jest list 5četný. 
Na večer vztýěují se lístky vzhůru 
(obr. 435 přikládajíce se k sobě, čímž 
zabraňuje se přílišnému vyzařování tepla za 
chladnějších nocí. Ačkoli podobný úkaz 
jeví se i u jiných motýlokvětých (na př. jetelů, 
tolic, komonic, štírovníků atd.), dlužno jej 
přece u této rostliny zvláště vytknout!, poně- 
vadž se zde jeví nejnápadněji. 
Veliké, žluté květy, rozvíjející se od 
dubna až do července, stojí většinou po 
jednom na koncích dlouhých, iižlabních 
větévek a jsou podepřeny 3četným listenem. 
Lusk, as 8 cm dlouhý, jest od čtyř úzkých křídel čtyřhranný (obr. 634/, 4) 
Opylení děje se tímže způsobem jako u druhu předch. 
Roste nej raděj i na vlhkých lukách, v příkopech, hájích, zvláště na půdě 
slané, v Cechách v sev. okolí pražském (k Labi), v nížinách polabských, v kraji 
jiěínsko-boleslavském, v poříčí Plouěnice, Bělé a střední Ohře, na Moravě v části 
jižní a ve Slezsku v okolí Těšína. 
Jest též dobrá rostlina picni. 
V zelnicích — v Čechách na př. v okolí Šénova (Steinschonau) ii Č. Kamenice — 
pěstují pro lusky I. nachový (T. purpureus Moench.), jenž má přímou, skoro kříd- 
') Stejně slově i riisk}- : ean a h e uí., :r a a h ii i; i., chorv. ledinjak. 
-) Z řec. TEJoáy(oro^ = čt3’rliranný ko(ióg = lusk. 
•h Viz pozn. ■-) na str. 397. 
634. Ledenec Inštinatý ; 
ý podélný, příčný řez luskem. 
