409 
dlouze řapíkaté listy skládají se z elliptičných, celokrajných, na spodu přitiskle 
chlupatých lístků. Veliké, zlatožluté květy, rozvíjející se v květnu a červnu, jsou 
v bohatých, bezlistenných hroznech, které stojí s počátku (dokud se koruny neroz- 
vily) přímo, později však, když se koruny rozevřely, sklánějí se dolů, aby pyl byl 
chráněn proti dešti. 
Pocházeje z jižnější Evropy, sází se - někdy též v odrůdě s převislými větvemi — 
pro ozdobu v zahradách; místy (jako na př. na Purkrábce u Znojma) zplaňuje. Dříve 
užívalo se listů i semen jeho v lékařství; obsahujíť hořkou jedovatou látku — cytisín. 
3. Č. srstnatý (C. hirsutus L. em., C. capitatus^ Jacq — obr. 647 a 648) jest 
hustý polokeř s 3četnými listy, složenými z lístků vejčitých, které, tak jako mladší 
větve, jsou řídce, po od stále chlupaté, málokdy na svrchní straně lysé. Veliké, 
žluté květy s trubkovitým, dvoupyským, odstále huňatým kalichem, jsou buď na- 
hloučeny na konci lodyh v hustém (hlávce podobném) okolíku (obr. 648) a rozvíjejí 
se jakožto květy letní v červnu a červenci, někdy opět v srpnu a září, anebo 
vyrůstají po stranách loňských, zdřevnatělých lodyh z paždí loňských, již opa- 
dalých listů (obr. 647) a rozvíjejí se jakožto květy jarní v dubnu a květnu. 
Roste v některých krajinách na slunných stráních a ve světlých lesích a to 
ve 3 odrůdách : 
a) Č. hlavatý (C. capitatus Jacq — obr. 648), který má pouze květy letní, 
na koncích letošních větví strboulovitě nahloučené. Tato odrůda jest u nás nejhoj- 
‘ ) Lat. capitatus = hlavatý. 
v 
* 
1 
