650 . Čilim nik dvoukvétv. 
6. V jižní a místy i ve střední 
Moravě vyskytuje se na výslunných, křo- 
vitých stráních a suchých kopcích č. po- 
ložený (C. procubens Boiss., Genista^ 
procLibens W. Kit. — obr. 651), který ode 
všech ostatních čilimníků liší se jedno- 
duchými, kopinaiými listy, takže se po- 
dobá kručince (viz str. 404) a také 
často k tomuto rodu se počítá. Jest to 
bohatě větevnatý polokeř vystoupavých 
lodyh a větví. Na mladších větvích, na rubu 
listů a na kališích jest přitiskle chlupatý. 
Zlatožluté květy vyrůstají v květnu a červnu 
po 1 — 3 z kratičkých listnatých větévek po 
straně hlavnějších větví; stopky květní jsou 
asi 3krát tak dlouhé jako kalich. 
V sadech sázívají kromě č. od- 
vislého (str. 408) č. nachový (C. piirpu- 
reus Scop.), s nachovými kvítky, které 
vyrůstají většinou po 2 po stranách větví, 
a č. přisedlolistý (C. sessilifolius L.), jehož 
trojlístky na vrcholcích a květných prýtech 
jsou přisedlé, jinde však krátce řapíkaté; 
žluté květy jsou v konečných, řídkých 
hroznech. Oba tyto druhy jsou domovem 
v jižnější Evropě. 
Rod 20, XJr*oor:iíl^^ lé- 
kařský neboli l3oll:Loj'GAnthyllis 
651. Čilimník položený; 
F jednobratré tyčinky, k pestík. 
6 Viz požil. ■‘) iia str.- 403. 
-) Tak slově též v řečech jihoslov., snad »že se ho užívalo na ohiiiparu neboli 
ouročk}', strupy na čele a lícech u dětí« (Jnngiii.). 
•b Bol hoj shoduje se s lat. vulneraria, chórv. ran o celu a. něm. Wundklee 
— hojil3’ť se jím boláky. 
Ploučnice, v jindř.-hradecku a porůznu 
v střední a jižní Moravě, jakož i ve Slezsku. 
