415 
hoří Šumavy, v krajině karlovarsko-tepelské a záp. Polabí; na Moravě u Luhačovic, 
N. Jičína a velmi hojně mezi Hranicemi a Jindřichovem. Kvete od června do srpna. 
3. Na Vydrholci u Ouval v Čechách, na četných místech ve východní a jižní 
Moravě, jakož i ve Slezsku vyskytuje se na suchých lukách a výslunných stráních 
j. smrdutá (O. hircina^ Jacq. — obr. 654), která má přímou nebo vystoupavou 
lodyhu zcela beztrnnou, na stopách listových huňatou, ostatně žláz natě 
chlupatou, listy většinou 3četné, jen hořejší jednoduché, s velikými pochvami 
a poměrně veliké, růžové květy směstnané v listnaté, klasovité hrozny. Křídla 
sahají jako u druhu předch. asi do pavézy, která však jest na konci tupá, a lusk 
(/) jest též kratší huňatého kalicha. Kvete hlavně až v červenci a srpnu. 
Rod 22. Ko^irxoo- (Astragalus,-^ Traganth) má oproti všem ostatním 
rodům lusk dokonale 2pouzdrý, an dolní jeho šev jest rozšířen v přehrádku 
a ta sáhá až ke švu hornímu. Patří k němu z naší květeny celkem 8 druhů: 
listy í 
4 — 7 jařmě; ' shidkolistý 1. 
b^dina lysá [ 
květ}* žluté 
nebo žlutavé 
lodyha 
prodloužená, 
listnatá 
list}’ většinou 
více jak 
yjařnié; byl. ; 
přitiskle 
chlupatá 
stopky květních hroznů 
asi tak dlouhé nebo 
kratší jako listy, z jichž 
úžlabí vyrůstají ; lusky 
kulo vato-vej čité 
stopky květních hroznů 
asi 2 krát delší svých 
Uštů; lusky čárkovité 
listy 
3 — 5 jařmé 
písečný 7. 
cizrnovitý 2. 
drsný S. 
0 
í; 
n 
K 
o 
t 
květy na- 
chově nebo 
modře fia- 
lové 
listy více než 
5 -jařnié 
palisty do 
spolu srostlé 
čepel pavézy í 
na konci | dánský 4. 
vykrojená ( 
táž na konci \ vičencovitý 
zaokrouhlená ) 5. 
paUsty (kromě nejdolejších) } o 
spolu nesrostlé 1 ‘ ^ ' 
lodyha zcela zkrácená (tak že listy / 
i květy jsou vesměs přízemní) \ 
bezlodyžný 6. 
1. Kozinec^ sladkoiistý (Astragalus^ glycyphyllus^ L. — obr. 655) vyhání 
z vytrvalého oddenku statnou, na všechny strany rozloženou, lysou, často po 
jedné straně nachové naběhlou lodyhu s lichozpeřenými listy, které mají kopi- 
naté, spolu nesrostlé palisty a skládají se ze 4 - 7 jařem vejčitých, celokrajných 
lístků. Květy, rozvíjející se v červnu a červenci, stojí v hustých hroznech na 
koncích dlouhých, úžlabních stopek. Mají 5zubý, zvonkovitý kalich, žlutavě bílou, 
nazelenalou korunu, jejíž křídla jsou s člunkem srostlá, a dvojbratré tyčinky. 
6 z lat. hircus = kozel; hircinus = kozlí, kozinou zapáchající. 
-) Srovn. s chorv. k o z 1 i n a c, něm. Z i e g e n k r a u t. 
•*) Tímto jménem zvali druhy kozinců již staří Řekové; řec. dnroúya/.og = kostka, 
krychle, vzhledem ke tvaru semen. 
b Slož. z řec. yh'y.vg = sladký -|- (fv/J.or = list. 
