418 
květní později jsou 
volné, poněkud se 
prodlužujíce, že zuby 
kališní jsou 3 — 4krát 
kratší trubky kal. a 
že ěepel pavézy (F) 
jest asi 3 krát tak 
dlouhá jako kří- 
dla a na konci za- 
okrouhlená (nikoli 
vykrojená). 
Roste na podob- 
ných místech jako oba 
druhy předch. v širším 
okolí pražském a střed- 
ním i západním Polabí ; 
na Moravě vyskytuje se 
zvláště na hlinitých pů- 
dách v ěásti střední a jižní, 
660. Kozinec bezlodyžní. 
jinde scházeje. Kvete v červnu a červenci. 
6. K. bezlodyžný (A. exscapus L. 
- obr. 660) má na prst tlustý oddenek, 
z něhož vyhání zcela kratičký stonek a 
lichozpeřené, huňaté, vesměs přízemní 
listy, složené z 10 — 16 jařem vejčitých 
lístků. Žluté květy vyrůstají v máji a červnu 
v chudých, velice zkrácených, teprve po 
odkvetení trochu se prodlužujících hroz- 
nech, tak že se zdá, jako by seděly v paž- 
dích listů. Lusky jsou huňaté a vejěité. 
Roste pořídku na skalnatých, trav- 
natých kopcích, suchých lukách a mezích 
v některých krajinách Cech (zvláště v záp. 
Polabí a Teplicko-Žatecku) a^v jižní Moravě 
(na př. u Cejče, Hovoran, Cejkovic a Mil- 
frounu). Kořene užívalo se druhdy v lékařství. 
Pozn. Na Troj křížové hoře u Žernosek 
byla pozorována odrůda s lodyhou až i dm 
dlouhou (A. exc. caulescens). 
Ke vzácným druhům kozinců patří: 
7. K. písečný (A. arenarius L. - obr. 
66 1) podobá se k. rakouskému, má však 
listy pouze 3 — 5jařmé a lístky jejich na konci 
tupé (nevykrojené), palisty spolu srostlé 
a klasy celkem chudé, nanejvýš Skvěté. 
Jest znám z několika míst severní 
nížiny české, ma př. z okolí Jestřábí 
