422 
3 - V lesíku na Bábě u Ječan v Českém Středohoří vyskytuje se zplaněle a v okolí 
sází se někdy v zahrádkách č. štírova (C. emerus^ L., — obr. 666 ), keř patřící květeně 
jižnější Evropy, až přes 1 7n vysoký, s hranatými zelenými větvemi a 2 — 4 jařmě 
lichozpeřenými listy. Žluté květy s pavézou často červeně proužkovanou, rozvíjející 
se v červnu, jsou v chudých (pouze 2 — bkvětých) okolících ; plátky kor. mají 
2 — Skrát delší nehty, než-li jest kalich, kdežto u obou druhů předch., jsou 
nehty kor. plátků asi zdéli kalicha. Květy obsahují modré barvivo a listův užívalo se 
druhdy jako průjimadla. 
Na stanovisku svrchu uvedeném pozoroval ji poprvé r. 1891 prof. F r. Bubák. 
666 . Ctčorha štirová. 
667. ViČenec obecný; květ, / plod. 
Rod 25. obecný 
neboli (Onobrychis'^ viciae- 
folia^ Scop., O. sativa Lamk., Esparsette 
- obr. 667) vyhání z dřevnatého, až 1 m hluboko do země vnikajícího, vy- 
trvalého kořene tuhé, podél rýhované lodyhy s lichozpeřenými listy, které se 
skládají z 5 — 12 jařem podlouhle elliptičných lístkův a mají suchomázdřité, kopi- 
naté palisty. 
Květy {F) jsou sestaveny v husté, klasovité hrozny, vyrůstajíce na koncích 
úžlabních stopek, které jsou tak dlouhé, že listy, z jejichž paždí vyrůstají, obyčejně 
9 Řec. líjuegog = krotký, uěžný, vzhledem k ritlému tvaru celého kře. 
-) Slovo vičenec neboli wikvenec navrhl místo zněmčilého ligrus básník 
P u c h m aj e r (Hospodářství str. 47). 
9 Z něm. Rajgras (původně angl. Ryegrass = jílek), v němž r se rozlišilo v /. 
Slož z řec. ovog = osel -j- (íovysiv = hltati, vzhledem k tomu, že jest dobrou 
rostlinou picni. 
•’) Lat. viciaefolius = vikvolistý. 
