434 
Rod 1. Ro^olxodrxili:^ (Sedům,- Mauerpfeffer) má květy nejčastěji 
5čeiné o 10 tyčinkách a 5 pěstících. Vyskytuje se u nás v 13 druzích: 
listy více 
méně 
oblé, 
celokrajné 
listy vesměs 
na konci 
tupé 
květ}' žluté 
nebo bledo- { 
žluté 
kromě květo- 
nosnjxti lodyh 
vyrůstají z od- 
denku bezkvěté, 
listnaté 
v^dionky; květy 
v konečných 
květenstvích 
listy krátce | 
vejčité, širokým ' ostrý 1. 
spodem přisedlé [ 
1. dlouze vej- í 
čité, trochu j 
ploché, ke spodu 
plazivý 9. 
1. válcovité, 
ua spodu ! tenkolistf 2, 
V tupou ostruhu j 
povytažené 1 
z oddenku vyrůstají pouze květo- í 
nosné lodyhy; květ}' v úžlabích ' roční 10. 
hořejších, střídavých listů \ 
listy alespoň na 
bezkvětých 
výhoncích na 
konci hrotité 
skalní 5. 
květ}' bílé nebo narůžovělé; bylina lysá ( bílý 3. 
květy růžové; b 5 dina pýřitá ( linňatý 4. 
[ květy zelenavě žlutobílé ( veliký O. 
listy vesměs vstřícně ^ 
listy 
ploché, po 
kraji zu- 
baté nebo 
pilo\'ité 
květ}’^ 5 Četné, 
obojaké 
květy růžové (zřídka bílé) ( zvrhlý 11. 
listy alespoň hořejší 
střídavé 
květy 
nachové 
list)’ hořejší 
střídavé, dolní 
většinou 
vstřícné a jen 
t)’to ke spodu 
súžené 
listy vesměs 
střídavé a 
vesměs ke 
spodu súžené 
nachový 7. 
( horský 8. 
květy žluté ( vždyživý 12. 
květy 4 Četné, dvojdomě | nižový 13. 
1. Rozchod nik ostrý neboli tučný mužík (Sedům acre L. - obr. 683) 
vyhání z vytrvalého, plazivého oddenku v trsech jednak květonosné, 5 — 15 cm 
Tak slově i v jiných řečech slov., na př. rus. pacxo^HnKL, pol. rozchodnik, 
chorv. razhodnik, razvodnik, luž. rozkolní k. 
-) Nejspíše od lat. sed are = tišiti, poněvadž utišuje bolesti a zahání — dle 
pověr)- — bouři a hrom od domu, na jehož střeše roste; staří rozuměli totiž tím slovem 
náš netřesk. 
