470 
klané, po odkvětu dolů sehnuté a libovonné koruny růžové až bílé. Plody mají 
tvar podlouhle vejčitý, nahoře širší. 
Pochází ze Sýrie (z okolí Damašku), odkudž již v šedém dávnověku dostala 
se do Itálie a tam byla hojně pěstována. Zdá se, že růže, které pěstovali staří 
Římané, náležely právě k tomuto druhu. Za křížových válek (okolo r. 1100) se 
rozšířila po ostatní Evropě, zejména po Francii, kde dala podnět k rozsáhlému 
pěstování růží, které v některých okresích až po dnes se udrželo. Křížením této 
s jinými druhy bylo vypěstováno nesčíslné množství růží ušlechtilých Pravou růži 
tureckou možno však zříti u nás již zřídka. 
4. Růže mnohokvěté neboli polyanthyMR- polyaniha^ Bl. — obr. 725) — 
mají drobné listy a drobné květy v bohatých, latovitých květenstvích. Pocházejí z Ja- 
panu. Do obchodu dostaly se teprve asi před 20 léty. Hodí se zvláště ku pěstování 
v kořenáčích. 
725. Růže 7Ji)iohokvétá. 
Královna květin a její příbuzné 
mají mnoho nepřátel jak z říše živo- 
čišné tak z říše cizopasných hub. 
726 . Véíev mže s bedegiiary, 
jež působí žlabatka růžová (/ zvětš.) ; 2 lístek s bělavými 
skvrnami plísně Peronosporasparsa; 3 lístek s červ^enýini 
skvrnami cizopasné houby Phyllosticta rosae; rez rů- 
žová (Phragmidium subcorticium) vytvářející na rubu listů čer- 
vené kupky { 4 ) a na lapících červené polštářky (.y). 
Z Živočišných škůdců jsou nejčastěiší : 
1. Žlabatka růžová (Rhodites rosae — obr. 7 2 6) — drobný, blanokřídlý hmyz 
působící na větvích houbovité nádory (bedeguary), o nichž stala se již zmínka 
při růži šípkové na str. 454. 
2. Pilatka růžová (Hylotoma rosarum Kl. — obr. 727 a, a^) — rovněž 
blanokřídlý hmyz, podobný malé včelce, jehož modrozelené, žlutaxc tečkované, 
i8nohé larvy, připomínající housenky, ožírají listy. 
3. Pilatka bělopásná (Emphytus cinctus — obr. 727 b, b^) — podobá se 
předch., samička však má na černém zadku bílý pásek. Žlutohnědé larvy jKůlobné 
housenkám, sedávají na rubu listův, jimiž se živl. 
b Slož. z řec. .-To/r? = nnioln’ -j- ůvdog = květ. 
