472 
Z cizopasných hub a plísní, které zachvacují zvláště listy a vytvářejí 
jia nich rozmanité chorobné skvrny, buďtež jmenovány: 
1. Rez růžová (Phragmidium subcorticium Wtr. — obr. 72 6) — bujíc 
T pletivu listův i větví vytváří na rubu listů jasně červené kupičky [4) a na 
řapících i větvích cihlově červené, dužnaté polštářky (5). 
2. Phyllosticta rosae Desm. — působí na listech drobné, červené skvrny, 
které mají uprostřed bílou tečku (obr. 726, j). 
3. Peronospora sparsa Berk. — vytváří na listech větší, bělavá místa 
(obr. 7 2 6 , 2). 
4. Ascochyta rosicola Sace. — řádíc v listech vyvinuje na nich skvrny, 
které mají suchomázdřitý, bílý střed a temně nachový okraj. 
Rod 2. neboli ostružiny (Rubus-, Brombeer- 
strauch) jsou kře, zřídka vytrvalé byliny s dřevnatým oddenkem a dvojími 
lodyhami neboli pruty. V prvním roce zůstávají totiž lodyhy jalové, majíce pouze 
listy. Přezimovavše však a zdřevnatěvše, vyhánějí v příštím jaru z paždí loňských 
listů květonosné větévky. Na povrchu bývají lodyhy posázeny ostny, jimiž se za- 
chycují, chtíce se dostati ke světlu a zabraňují rozmanitým menším živočichům, 
aby po nich nelezli. Mezi ostny vyskytují se zhusta stopkaté žlázky, které jsou 
též rostlině ochranou proti hmyzu nepovolanému, a chlupy, jež chrání rostlinu 
jednak proti slunečnímu úpalu, jednak proti dešti. 
Listy jsou trojčetné nebo znoženě i prstnatě 5ěetné, zřídka Tčetné, o pro- 
středním lístku největším. Květy skládají laty. Mají Sklaný, vytrvalý kalich, 
Splátečnou korunu, 50 i více oplodních tyčinek a četné semeníky, z nichž 
dozrávají drobné, dužnaté, jednosemenné peckovičky na terěovitém nebo kuželovitém, 
houbovitém lůžku, tvořící dohromady „plod složený''. 
Rod ostružinníků je velice mnohotvárný a obsahuje většinou druhy kri ti cké, 
o nichž vede se mezi botaniky spor, dlužno-li je považovati za samostatné anebo 
za tvary přechodné, odrůdy a míšence, jež bývají u tohoto rodu podvojní i po- 
trojní. Následkem toho jest rod ostružinníků dosud velice neurovnaný a počet 
jeho druhů u rozličných autorů značně kolísá. Kdežto na př. dr. L. Čelakovský 
uvádí jich ve své „Analytické květeně" pro všecky země koruny české celkem 1 9, 
rozeznává jich dr. E d. Formánek ve „Květeně Moravy a Slezska" ke 40, ne- 
počítaje v to přečetné odrůdy a míšence. A tolikéž druhů obsaženo jest v důkladné 
monografii prof. V. Spitznera „Ostružiny vysočiny drahanské". 
Odkazujíce čtenáře, jenž by tímto zajímavým rodem se chtěl obšírně obírati, 
na uvedené spisy dra. Formánka a prof. S p i t z n e r a, uvádíme s některými 
odchýlkami jen ty druhy, jež uvedeny jsou v Celakovského „Analytické květeně" 
(3. vyd.). Možno je seřaditi v tuto soustavu : 
M V polš. slově ostružina, chorv. ostruga, rus. e '/Ke bit ku nebo kocthhiikíi. j 
-) Od lat. r u b e r = červený, vzhledem k barvě plodů některých druhů. { 
