485 
O. S p i t z n e r ii (R. Spitziieri Sabr.) — iná pruty nízkým obloukem vystoupavé 
a poléhavé, všade zřetelné tupohranné, skoro lysé, ojíněné, lístky na rubu zelené, 
konečný opak vejčitv, nahoře nejširší, s nasazenou, dlouhou špičkou. Byl pozorován 
prof. V. Spitznerem na „Skalici” za Určicemi blíže Prostějova. 
11. 0. srstnatý (R. hirsiitus Wirtg., R. lingua \V. et N.) shoduje se nízko 
obloučnatými, položenými pruty, oddálenými, stejnotvárnými ostny na hranách 
a stopkatými, nestejnými žlázkami na plochách těchto prutů, jakož i znoženě 5četnými 
listy na prutech s druhem předch., ale listy má měkčí a na rubu zelené, 
lysé nebo krátce pýřité, jen po žilách 
řídkými, lesklými chloupky porostlé. 
Květenství a květy jsou téže povahy 
jako u předch. 
Roste pořídku v lesích a mý- 
tinách v Sudetách, Brdech, dolním 
poříčí Berounky a v Knimlovsku. 
Kvete jako předcházející v červnu 
a červenci. 
12. 0. řasnatý (R. plicatus 
Weihe, R. fruticosus Autt. - obr. 
642) poznává se ode všech druhu 
předcházejících, že jeho 5 hran né, 
silné pruty, vyrůstající částečně z dlou- 
hých, podzemních výběžků (tedy 
nikoli z jednoho bodu), jsou přímé, 
teprve koncein obloukovitě se 
ohýbajíce; jen výjimkou jsou pruty po- 
léhavé. Hrany jejich jsou oddálené 
posázeny silnými, širokým spodem 
přisedlými, nazpět ohnutými, oby- 
čejně zelenavými ostny ; jinak jsou 
výhonky lysé a neojíněné. Listy 
jsou dlanitě 5četné, jen na větvičkách 
květních také Sčetné a ve květen- 
stvích též jednoduché; mají lístky 
vejčité, nestejně pilovité, po obou 
stranách asi stejně zelené, na 
líci lysé nebo roztroušeně přitiskle 
chlupaté, na rubu pýřité, až řídce 
plstnaté, v mládí řasnatě složené, 642. Osfružinník rasnatý, 
a vesměs, byť i kratičce, přece zře- 
telně řapíčkaté. Postranní (nejspodnější lístky) bývají však s počátku přisedlé, 
teprve na podzim jsou kratičce řapíčkaté; nejhořejší lístek jest na spodu trochu 
srdčitý. 
Květy, rozvíjející se v červnu a červenci, stojí \' bohatých, alespoň dole 
listnatých latách. Alají kališní lístky vně zelené, po kraji a uvnitř běioplsfnaté, 
i později zpět ohrnuté, plátky kor. široce vejčité (často s ohrnutými kraji, proto 
zdánlivě úzké), narůžovělé nebo bílé a tyčinky krátké, asi zdéli čnělek. 
Plody (/) jsou leskle černé, neojíněné, chuti sladce nakyslé. 
b Nazván tak Jindř. Sabraiiským ku poctě prof. V. vS p i t z ii e r a v Prostějově, 
předního hatoloi^a (znatele o.stružin) na ÍNIoravě. 
