4SS 
Roste porůznu při krajích lesních, v mýtinách a u lesních i polních cest. 
Kvete v červnu a červenci. 
15. O. plstnatý (R. tomentosus Borkh. - obr. 745) připomíná na první 
pohled o. kytko vitý. Vyhání vedle starších květonosných lodyh jalové, hranaté 
pruty, které nízko nad zemí se obloukovitě ohýbají a táhnou se pak oby černě po 
zemi; na hranách jsou posázeny drobnými, krátkými, šidlovitými ostny, mezi 
nimiž bývají tu a tam žláznaté jehličky. Listy mají řapíky na hořejší straně zře- 
telně žlabovité, na spodu hojné ostnité 
a jsou většinou 3 čet né, složené 
z lístků podobných kosočtvercům k do- 
lejšku klínovitě súženým a tamtéž celo- 
krajným; ostatně jsou lístky po krajích 
vroubkovaně zubaté, majř na zdánlivě 
lysé líci malinké, hvězdovité chloupky 
(lupou viditelné) a na rubu kratičkou, 
hustou, bílou plsť; postranní lístky jsou 
krátce řapíčkaté a často více méně ro- 
zeklány ve 2 laloky. Zřídka vyskytují 
se listy znoženě 5 četné. Květy, poměrně 
malé, rozvíjející se v červenci, stojí 
v dlouhé, jehlancovité, dole listnaté, 
nahoře bezlisté latě, jejíž osy jsou po- 
sázeny četnými, malými, žlutavými 
osténci. Mají hustě šedoplsťnaté cípy 
kališní za plodu dolů ohrnuté a n a- 
žloutle bílé, horkými mandlemi nebo 
tužebníkem jilmovým zavánějící plátky 
korunní. Vyvinují se v plody černé, 
nelesklé, se zrnkovaným po- 
vrchem, dle něhož možno tento druh 
od ostatních nejsnáze poznati. 
Roste porůznu v mýtinách a na 
kamenitých stráních v Brdech, Plzeň- 
sku, Jičínsko-Boleslavsku, Krušných 
horách a jako vzácnost též v okolí 
pražském, na Moravě v teplejších pa- 
horkatinách části střední a jižní. 
16. Malinníki (R. idaeus- L., 
Himbeere - obr. 746) liší se ode 
všech předchážejících i následujících 
ostružinníků tím, že jeho plody (ma- 
liny), tvořené ze srostlých, čer- 
745. OstružiJiník phťnatý. vených, krátce plstnatých peckoviček, 
oddělují se v celku od suchého 
kuželovitého lůžka, kdežto u všech ostatních ostružinníků se oddělují 
plody (ostružiny) od stopky spolu s lůžkem. Kromě toho má malinník na 
rozdíl od pravých ostružinníků kor. plátky nepatrné, uzounké, jen asi zdéli 
tyčinek, které stojí na okraji lůžkav jedné řadě (kdežto u ostružinníků stojí tyč. obyčejně 
v několika řadách); rozkvetše jednoho dne dopoledne, koruny druhého dne odpoledne 
již opadávají. Jest to keř vyhánějící z podzemních, rovnovážně se plazících kořenů 
vedle loňských, dřevnatých, květonosných lodyh, jejichž kůra seodlupuje,též prutovité. 
Jméno malinník, malina \’yskytuje se ve všech nářečích slovansk<’ch. 
■-) Dle ndání Pliniova rostl malinník hojně na hoře Idě. 
