502 
Roste porůznu nejraději na 
písečnatých pobřežích, návsích a 
v příkopech. 
8. M. norvéžská (P. nor- 
vegica L. — obr. 761) jest též 
1 - 2 létá, ale všecka (na lodyze, 
listech i kališích) odstále, 
drsně srstnatá. Přímá lo- 
dyha se nahoře vidličnato-vrcho- 
líkovitě rozvětvuje a jest všecka 
porostlá t r o j č e t n ý m i listy ; 
spodní listy jsou řapíkaté, horní 
přisedlé, všecky pak složené 
z vejčitých, hrubě pilovitých lístků 
a mají nedělené, špičatě protáhlé 
palisty. Listy přízemní bývají 
často lichozpeřené, skládajíce se 
761 . Mochna norvéžská. 
760. Mochna položená. 
z 5 lístků, ale v době květu jsou už uschlé. 
Světle žluté květy, rozvíjející se v mě- 
sících letních, mají velikost asi květů m. 
stříbrné a plátky kor. mnohem men ší 
kalicha; stopky jejich zůstávají i po 
odkvetení přímé. 
Roste porůznu nej raději na březích 
písečnatých a štěrkovatých rybníkův a řek, 
v příkopech a vůbec na místech zapla- 
vovaných, v Cechách ve východ, a středním 
Polabí, poříčí Ploučnice, Plzeňsku, Budějo- 
vicko-Třebonsku, Jindřichohradecku, poříčí 
Nežárky a Sázavy, na Moravě jen v sev. 
části (v údolí Moravy a Brané), ve Slezsku 
v údolích Sudet. 
9. M. přímá (P. recta L., P. sul- 
phiirea^ Lamk. - obr. 762) vyhání z vrcholku 
9 Lat. s 11 1 p h r e 11 s = sírožluti’, vzhledem k b 1 e d o žl ii t v m kor. plátkům. 
