54S 
Že jabloň byla pěstována již v dobách nejdávnějších, o tom svěděí nejen 
časté zmínky o jablkách v nejstarších spisech, ale též nálezy jablek v kolových 
stavbách švýcarských, které pocházejí z dob, kdy člověk ještě neznal iižívati železa 
k hotovení nástrojů. I není divu, že za tak dlouhou dobu vzniklo pěstováním a 
zušlechťováním několik set odrůdy jež přenášejí se na stromy nešlechtěné štěpo- 
váním a roubováním (viz o tom v Slov. terminol. ve sv. I.)- 
Co činí jablka ovocem tak zdravým, jest kyselina jablečná, v hojné míře 
v nich obsažená. Pojídají pak se jablka buď syrová nebo zavařená, pečená nebo 
sušená (křížaly). V některých krajinách lisují z nich zdravé jablečné víno neboli 
mošt. Květy dávají dobrou pastvu včelám. Tvrdé, červenavé dříví hodí se dobře 
na práce truhlářské i soustružnické. 
Z veliké řady škůdců jabloně i jiných stromů ovocných zasluhují zmínky: 
a) Z brouků kromě chroustův a zobonosky kuželovité, o které 
stala se zmínka již mezi škůdci švestky (str. 537), zvláště: 
I. K v ě t o p a s jabloňový (Anthonomus pomorum L. — obr. 828) 
drobounký brouček z čeledi nosatců, barvy tmavohnědé, s bílým příčným pruhem 
v zadní části hřbetu, jehož samička, objevující se záhy na jaře, klade vajíčka do 
květních poupat. Larvy, z vajíček se vylíhší, vyžírají poupata a 
pak se v nich zakuklí. Následkem toho poupata zhnědnou a ani 
se nerozvinou, tak že se zdá, jako by byla spálena mrazem. 
2. Z o b o n o s k a jabloňová (Rhynchites Bacchus 
L.) podobá se velice květopasu, jest však leskle nachová a 
krátkými chloupky porostlá. Samičky její vpichují do se- 
meníků nebo do mladých jablíček jamky, vkládajíce do nich 
vajíčka. Larvy z vajíček se líhnoucí vyžírají pak jablka až k jádrům, 
načež vylézají a zakuklují se v zemi. 
^ 2 ^. Kvétopas jabloňový i,J z přečetných motýlů v, jejichž housenky ožírají 
(zvětš. a ve velikosti i- . • i v. . . v^v 
přirozenéi. hsty 1 kvety jsou nejrozsirenejsi : 
I. Bělásek ovocný (Pieris crataegi L. — obr. 829), známý po bílých, černě 
žilkovaných křídlech, jehož housenky, líhnouce se až koncem léta a zvolna rostouce, 
') Jako příklady uvádíme jablka: jadruičky, jakubská, ječná, hedvábuá, lirauáče, 
hubičky, kožená, liberní, malinová, míšeňská, panenská, pižmová, rajská, renetová, růžová, 
sklenná, šišni}-, vinná, vlašská, zázvorová atd. 
-) V naší literatuře vyšly o jabloni spisy : F r. J. T h o m a y e r : České ovoce — 
díl I. Jablka. — Lad. Burket: Jabloň. — H. V. Burian: Naše české ovoce. 
