558 
Sází se u nás pořídku v sadech. Někteří považují jej za míšence mukyně 
a jeřábu. 
8 . Na stráních nej vyšších Krkonošu roste muk krkonošský (P. sudetica 
Tausch, Sorbus chamaemespilus Koch., Zwergmispel — obr. 848 ), keř s vejčitými, 
pilovitými, krátce řapíkatymi listy a drobnými, růžovými květy v chocholičnatých 
latách. Plody má vejčité, ž 1 u t o č e r v e n é, posléze černé. Kvete jako předch. 
v máji. 
847. Muk zvrhlý. 
9. Břekji jinak břekyněi (P. torminalis^ Ehrh., Elsvogelbeere — obr. 849) 
jest strom s listy zpeřeně rozeklanými v 3 — 5 pilovitých laloků, z nichž spodní 
jsou největší; na pohled se podobají tyto listy poněkud listům javoru mléčného (viz 
str. 310). Bílé květy, rozvíjející se v květnu, mají pouze 2 čnělky a stojí 
v řídkých, chocholičnatých latách. Vejčité plody jsou barvy hnědé; jedlými 
stávají se teprve, když zmrznou nebo uleževše se zhniličí. 
Roste v horních lesích a na stráních : v Cechách v okolí pražském, v středním 
a záp. Polabí, v horách Krušných, v Křivoklátsko-Berounsku a Plzeňsku, na Mo- 
ravě porůznu v části střední a jižní. 
Od lat. tormiua = hiA-zeuí, vzhledem k dřívějšímu užívání plodů. 
-) Také v jiných řečech slovan. tak slově, na př. v polšt. brzekinia, chorv. brekaatd. 
v 
