560 
S 50 . Kdoule obec?iá. 
japonica Pers. — obr. 851), jejíž 
plody (f) dozrávají 11 nás jen 
v letech velice parných. 
Rod 3. jVXvxolrxo^^- 
kanadský (Amelan- 
chier- canadensis Med., iNIespilus^ 
canadensis L., Aronia botryapium^ 
Pers. Felsenmispel — obr. 852) 
jest keř nebo stromek s elliptič- 
nými, krátce přišpičatělymi, pi- 
lovitými listy a bílými květy 
v konečných hroznech. Květy, 
objevující se v květnu, mají po- 
dobnou stavbu jako květy jablo- 
ňové, ale plátky kor. m nohem 
užší. Malvice (f) z květů do- 
zrávající, věnčené na vrcholku 
0 Viz pozn. b na str. 557. 
-) Amélanchier, (čti amelan- 
.šie) nazývá se inuchovník po 
francouzsku. Skládá se z řec. d (se- 
silující předpona) -|- ,«27/.or = jablko 
-j- dy/eir = škrti ti, vzhledem k ja- 
blíčko\dtým, nahoře súženým plodům, 
b Viz pozn. b na str. 561. 
A r o n i a má asi týž význam 
jako Ar i a (viz č. i, 6); botry- 
a p i u m jest slož. z řec. ^órgvg = 
hrozen djiiog — hruška. 
jest domovem ve 
vých. Indii. Sázívá se 
však u nás někdy v sa- 
dech a také zplaňuje. 
Vonné, sladce nakyslé 
plody nejsou sice za 
čerstva chutné, ale byvše 
zavařeny a připraveny 
pojídají se. Semen se 
dříve užívalo v lékařství. 
U starověkých ná- 
rodů platila kdoule 
za symbol štěstí, lásky 
a plodnosti ; proto byla 
zasvěcena Afroditě (Ve- 
nuši). Odtud pocházel 
také zvyk, že řecké ne- 
věsty, nežli překročily 
práh ložnice, pojídaly 
kdoule. 
Pozn. V zahradách 
se někdy pěstuje pro 
krásné, šarlatové, oby- 
čejně plné květy, jež 
rozvíjejí se záhy na jaře, 
k d . j a p o n s k á (Cy donia 
851 . Kdoule japo 7 iská ; 
