562 
celokrajnými nebo drobně pilovitými listy a úhlednými květy, které se objevují 
v květnu jednotlivě na koncích větví. Mají 
miskovitou číšku, na jejímž okraji 
jest 51 i stý, lupenitý kalich, 
5pláteěná, bílá koruna a mnoho 
tyčinek. Pestík srůstá úplně s číš- 
kou, až na 5 ěnělek, které jsouce 
na spodu též spolu srostlé, trčí 
uprostřed květu (F). — Opylení 
protogynických květů děje se nej- 
prve pylem vlastním, později též 
pylem cizím. 
Plod jest kulatá, zduž- 
něním číšky vzniklá malvice, 
mající na vrcholku uťatý nebo 
prohloubený terč a kolem něho 
5 vytrvalých uštů kališních. Uvnitř 
chová malvice 2-5 drobných, 
tvrdých pecek s 1 - 2 semeny. 
Malvice, s počátku zelené, později 
zhědnou a změknuvše mohou se 
jisti. Také někteří ptáci si rádi 
na nich pochutnávají, nezáživné 
pecky vyvrhujíce a rostlinu takto 
po krajině rozšiřujíce. 
854. Mišbiile dofnácí t , i ..v . r- 
, , ^ ^ j z. ^ 1 v Jest domovem v jizni Evropě. 
kvetoucí, s listy pilovitými: f plod, r podélný rez kvetem. “ , , ^ i i 
U nas se sazi často v sadech; 
též však někdy na skalách a keřnatých stráních zplaňuje a pak bývá trnitá, kdežto 
pěstováním trny ztrácí. 
2. Hloh^ obecný neboli 
pravý, tupolistý (Mespilus^ oxy- 
acantha^ Crantz., Crataegus^ oxy- 
acantha L., Weissdorn., Hagedorn 
- obr. 856) jest větevnatý keř 
s tvrdým dřívím, hladkou, šedou 
korou a trnitými větvemi. Trny 
(obr. 857) dlužno považovat! 
za zakrnělé postranní větve 
k tomu účeli přetvořené, aby 
chránily rostliny proti některým 
býložravým zvířatům. Listy jsou 
řapíkaté, jemně pilovité, na líci 
leskle zelené a velice proměnlivé: 
klínovitě vejčité nebo okrouhlé a 
při tom hlouběji mělčeji 3-5 la- 855. MiSpute domácí 
ločné^ nebo nedělené. Na spodině , plodem a listy celokrajnými. 
řapíků bývají půl měsícoví té, ostře 
pilovité palisty, které u listů na silnějších větvích dosahují často značných rozměrů. 
Bílé květy (F)^ zavánějící odporně slanečky (trimethylaminem), stojí obyčejně 
v bohatých, chocholičnatých latách a jsou podobné stavby jako květy jabloňové. 
Podobně nazývá se i v jiných řečech slovanských, na př. pol. glóg, chorv. glog, r. rjior^. 
■^) Viz pozn. b na str. 561, 
b Tímto jménem (o^váxavůa) zvali hloh staří Řek.; slož. z ř. = špičatý -j- a«aví 9 a = trn. 
*) Z řec. KQáxaiyog — silný, vzhledem k tvrdému dřevu. 
