568 
2. Rybíz^ neboli meruzalka^ červená (RibesM-iibrum L., Johannisbeere - 
obr. 866) jest vělevnatý keř, mající oproti angreštu větve beztrnné a listy dlouze 
řapíkaté, většinou 5-laloěné, na líci nelesklé, na rubu v mládí šedě pýřité. 
864. Píďalka angreštová S housenkou a kuklou. 
Květy (obr. 867 F)^ rozvíjející se již v dubnu a máji, jsou sestaveny v převislých, 
lysých hroznech - tak že do nich neprší — mají číšku misko vitou, 
lysé lístky kališní nazpět neohrnuté a malinké plátky korunní žlutavé. Bobule jsou 
kulaté, červené nebo žlutavě bílé, chuti příjemně nakyslé. 
Opylení jest podobné jako u angreštu, ale kvéty jsou homogamické, anyť 
blizny jejich dospívají současně s prašníky. 
865. Pilaika břichatá (a) s larvou 
b pilatka angreštová (trochu z\ ětš.) 
866 . Rybíz nebolí niernzalka Červená; 
f plody. 
Pěstuje se hojně pro jedlé, zdravé bobule v rozmanitých odrůdách ; 
roste však také, ač zřídka v Cechách na př. v Budějovicko-Třeboňsku, na Moravě 
při řece Moravě a v části jihovýchodní — planě a zplaněle v krovištích, kamž do- 
stávají se semena jeho asi tímže způsobem, jak pověděno bylo u angreštu (str. 567). 
U lidu slově rybíz též: rybesky, rybizle, víno sv. Jana, svatojanské jahody. 
Od lat. r i b e s, viz pozn. -) na str. 566. 
»Jméiia národního původ nám jest neznáni}'. « (Pre.sl; Rostlinář). »Slovo záhadné; 
bezpochyby cizí, neb^do však možno vypátrati, odkud by vzato bylo« (Matzenaner). Jungmann 
uvádí slovo meryzati = přežvykovali. V jiných řečech slovan. se to jméno nevyskytuje; 
sloveť na př. rus. cm op 0311 na, pol. šwi^tojanka, chorv. grozdjice atd. 
