Prašníky obsahují pylová zrnka (obr. 877), která mají tvar čtyřstěnů s na- 
duřelými rohy a vylučují z povrchu lepkavou hmotu, tak zv. viscin, vytahující 
se v jemná vlákénka. Těmito vlákénky, jež i u ostatních rodů pupalkovitých se 
vyskytují, jsou pylová zrnka při sobě držena jako nějakou jemnou šití a přile- 
pují se snadno hmyzu na tělo. 
Ze semeníku vybíhá středem trubkovité číšky dlouhá čnělka, rozeklána na 
konci ve 4 tenké blizny (obr. 875 F). 
Květy rozvíjejí se od června do září teprve na večer k 6. hodině a pří 
tom slabě voní. Světle žlutým zbarvením, i za soumraku z dálky patrným, lákají 
k sobě večerní motýle, kteří se mohou trubkou číšky k medovým šťávám dlouhými 
sosáky dobře dostali a pyl z květu do květu 
přenášeli. Za dne (dopoledne) bývají však 
květy navštěvovány též některými druhy vček 
Doba květní u jednotlivých květů netrvá 
déle nežli od noci do noci ; jio té se koruna 
876. Diagram Jrrelu piifjalky obec ne. 
uzavře a počne vadnouti. Opylení děje se 
podobným způsobem, jak uvedeno jest 
u vrbovky úzkolisté (str. 578). 
Po odkvetení, při němž nejen koruna 
a tyčinky, nýbrž i číška s kalichem opadává, 
8/5. Pn patka obecná; 
F podélný řez kvétcin, f zralé tobolky. 
877. Pylová zrnka pn pálky spojená vise lno- 
vými vlákny (silně zvětš.). 
vyvinuje se ze semeníku 4pouzdrá, 4hranná, jehlancovitě protáhlá tobolka (/'), 
obsahující četná, lysá semena upevněná ve vnitřních úhlech pouzder; dozravši 
poltí se od vrcholku dolů ve 4 chlopně, při čemž uprostřed plodu zůstává slou- 
pečkovitá semenice. Poněvadž tobolka obsahuje až 300 semen a na jediné 
rostlině bývá tobolek až 100, zanechává pupalka po sobě tak mnoho semen jako 
málokterá rostlina. 
Roste porůznu nejraději na březích řek, v křovištích a na písečnatých stráních. 
Pochází ze severoamerické Virginie, odkudž začátkem 17. století (r. 1614) dostala 
se do Evropy a zde znenáhla zdomácněla. Též se u nás pěstuje jednak jako 
