582 
Přízemní listy bývají často na rubu fialově zbarveny , čehož příčina a účel vysvětleny 
byly při huseníku brukvolistém (str. 93). 
Růžově nachové, zřídka bílé, poměrně drobné květy, rozvíjející se z tupých 
poupat (jako u druhů předch.) v měsících letních, jsou před rozkvětem obyčejně 
více méně nící. Lalůčky kor. plátků jsou zaokrouhlené, tupé, a lalůčky blizny 
rozložené. Před deštem se ohýbají semeníky jako u vr. chlupaté (str. 580). - 
Zúrodňování blizen děje se podobně jako u druhu předch. 
Roste hojněna pokrajích lesů, v světlých křovištích a na kamenitých úklonech,, 
vyhánějíc záhy po odkvetení nebo již koncem doby květní z oddenku krátké, 
podzemní, z tlustých dužnatých šupin 
složené, brzy na zemi vytupující vý- 
honky, z nichž příštího jara vzrostou 
nové lodyhy. 
Pozn. Vrbovka chlumní vysky- 
tuje se u nás vedle tvaru typického^ 
jak byl popsán, ještě ve 2 odrůdách, 
které považují někteří za samostatné 
druhy. Jsou to: 
a) V. kopečná (£. collinuin 
Gmel., E. perramosum^ Schur. — obr. 
884) — má lodyhu tvrdou, nahoře 
často sem a tam zprohýbanou, v kvě- 
tenství před rozvitím nící, u statnějších 
exemplářů velmi bohatě větev- 
natou, hustě porostlou poměrně ma- 
lými, přitloustlými, vykrojovaně zoubko- 
vanými, dole klínovitě súženými, zřetelně 
řapíkatými listy, které jen v nejdo- 
1 e j š í části lodyhy stojí vstřícně, ostatně 
vesměs střídavě. Jinak shoduje se 
s tvarem typickým, s nímž zároveň 
hojně se u nás vyskytuje. 
b) V. třezalkolistá (E. hyperi- 
cifolium Tausch — obr. 885) liší se 
od typického tvaru hlavně tím, že má 
vejčité nebo vejčitě podlouhlé listy do- 
konale celo krajné, a tak velice 
podobné listům dobromysle (Origanum 
884. Vrbovka kopeČ 7 iá ; f čksfkvetn. vulgare), že by ji býval prof. Tausch, 
který ji poprvé v Cechách na JMile- 
šovce nalezl, asi jistě nazval dobromyslolistou, kdyby tímto jménem nebyl 
Lamarque už dříve pojmenoval v. pta či n co li st o u (viz str. 586). Koruny jsou 
s počátku bílé a teprve po odkvětu zčervenají. 
Kromě na Milešovce vyskytuje se jako veliká vzácnost v horách Krušných. 
5. V. růžová (E. roseum Schreb., E. tetragonum^ L. p. — obr. 886) 
podobá se velice v. chlumní, od níž však poznává se po 2-4 vyniklých, 
podélných čarách na lodyze, po dlo úžeji řapíkatých, k oběma 
b Lat. p e r r a ni o s u s = převětevuatý. 
'^) Rec. TezQÚycúvog = čtyřhranný. 
