585 
■kovanými, klínovitým spodem přisedlými a po kraji často ohrnutými, mdle, na 
rubu bledě zelenými listy, které na spodní části lodyhy jsou vstřícné, výše však 
střídavé. Květenství jest před rozkvetením 
poněkud převislé. Drobné kvítky (jF) mají 
růžové, zřídka bílé plátky korunní málo 
delší kalicha a vpředu vykrojené. Laloky 
blizny {?i) jsou kyj o vité k sobě sklo- 
něny, ale později se rozkládají. Jemně 
pýřité tobolky obsahují semena s přívěskem. 
Roste hojně na bahnitých a rašelin- 
ných lukách, vyhánějíc z oddenku již 
v době květu, v červenci a srpnu, nadzemní, 
šňurovité výhonky s malounkými listy 
a později (na podzim) s konečnými, vej- 
čitými, trochu dužnatými pupeny. 
9. V. tmavá (E. obscurum Schreb., 
E. virgatum^ Fries, E. chordorhizum- 
Fr. — obr. 890) má lodyhu obyčejně 
889 . Vrbovka hahemií ; F květ, n blizna. 
obloučnatě v ě t e v n a t o u, na do- 
lejších článcích s 2 nebo 4 vyni- 
klými, podélnými čarami, listy 
okrouhlým spodem přisedlé 
nebo (hořejší) kratičce řapíkaté, 
někdy prostřední spodkem trochu 
sbíhavé, kopinaté, oddálené zoub- 
kované, tmavozelené, málo 
lesklé; spodní listy jsou vstřícné, 
hořejší střídavé. Korunní plátky 
drobných kvítků {F) jsou světle 
nachové a blizna {ii) je kyjovitá, 
s laloky sevřenými nebo málo 
odstálými. Mladé tobolky jsou 
jemné šedopýřité a mají po stra- 
nách ostrou rýhu. 
Roste nejraději u lesních a 890. Vibovka tmavá. 
horních potoků v a v lučních pří- 
kopech hornatějších poloh. Kvete jako předcit, druhy až v červenci a srpnu. Po 
odkvetení vyhání z oddenku silné, provazovité, nadzemní listnaté výhonky, které 
později kořenují a přezimovavše vzrůstají z jara v nové rostliny. 
M Lat. virgatus = prutiiatý. 
‘^) Slož. z řec. ypqhb] — struna -i- oiZa = kořen. 
