587 
Po odkvetení vyhání z oddenku žluté, podzemní, rovnovážné výběžky s přitloust- 
Ivmi, šupinovitými lístky. 
13. V. troj h ranná (E. trigonum Schrank, E. alpestre Rchb. — obr, 894). 
jest statný druh vyhánějící z šikmého oddenku silnou, až 1 rn vysokou, obyčejně 
jednoduchou lodyhu, po níž sbíhají 3 (někdy též 2 nebo 4) jemné, vyniklé, pýřité 
čáry. Listy jsou vejčitě podlouhlé, špičaté, kratičce rapíkaté nebo přisedlé, nestejně 
zoubkovaně pilovité, lysé a kromě nejhořejších sestaveny v 3 — 4Četných přeslenech; 
zřídka vyskytují se též jedinci s listy vesměs vstřícnými. Na nejdolejší části lodyhy 
jsou však listy zastoupeny šupinovitými, hnědými lístky. Světle nachové koruny^ 
prostředně velikých květů (7^) jsou asi 2kráte delší kalicha a blizna jest kyj ovitá. 
893. Vrbovka ptačincolistá ; « blizna. 894. Vrbovka trojhraiiná ; /^podélný řez květem. 
Roste na vlhkých stráních Krkonošů, hor Jizerských a Kladských, Jeseníku a 
Beskyd, jakož i u Gottesgabu v horách Krušných. Kvete jako předch. až v červenci 
a srpnu. Po odkvetení vyhání z oddenku přímé výhonky, posázené šupinovitými, 
hnědými lístky. 
14. V. kopinatá (E. lanceolatum Seb. et Maur. — obr. 895) shoduje se 
v jemně pýřité, oblé lodyze, v 4laločné, rozložené blizně {F) a v tupě zaokrouhle- 
ných lalůčcích korunních plátků s v. chlum ní, za jejíž odrůdu ji také někteří po- 
važují. Má však kopinaté, mdle zelené, oddáleně zoubkovaně pilovité listy ke spodu 
klínovitě súžené a tamtéž celo kraj né, spodní listy dosti dlouze řapí- 
katé, chabé, trochu dolů sehnuté, a poupata krátce špičkatá. Ostatně jest lodyha 
jednoduchá nebo rozvětvena ve štíhlé, ztuha přímé větve, v květenství nikoli nící. 
