598 
činek, prodlouží se čnělky a dospělé blizny jejich zaujmou ono místo, které dříve 
zaujímaly zralé prašníky, tak že hmyz, přilétaje sem s kvetu mladšího, pyl o ně 
otírá. 
Roste dosti hojně na suchých, lesních lukách a výslunných pahorcích. Vy- 
tváří při oddenku nahloučené, tvrdé, cibulkaté, červené pupeny, které přezimovavše 
vzrůstají na jaře v nové rostliny (obr. 913). 
2. L. trojlaločný (S. tridactylites^ L. - obr. 914) jest bylinka jednoletá, s ten- 
kým kořenem, sotva na píď vysoká, s lodyhou žláznatě chlupatou, často načerve- 
nalou^, a se střídavými listy obyčejně trojího druhu : nej- 
spodnější, přízemní růžici tvořící a záhy usýchající listy 
jsou kopisťovité a celokrajné; listy nad nimi stojící jsou 
klínovité a Slaločné nebo trojklané ; nejhořejší, přisedlé listy 
pak přecházejí v 2 - Sdílné nebo nedělené listeny. Květy, 
objevující se již v dubnu a květnu, spočívají většinou jednot- 
livě nebo v chudých, jednoramenných vidlanech na koncích 
větví, ve které se lodyha často již od dolejška rozvětvuje; 
podobají se stavbou svojí úplně květům 1. zrnatého, jsou 
však drobnější. 
913. Oddenek lomikamene zrnatého s cibulkatýnni pnpeny ; 
P podélný rez pupenem (zvětš.). 
914. Lomikámen 
trojlaločný. 
Roste na skalách, na písčinách, hrázích, kopcích a mezích, v Čechách zvláště 
v širším okolí pražském, Polabí, krajích sudetských a Žatecko-Teplicku, na Moravě 
hlavně v části jižní a střední. 
Pozn. Na suchých a výslunných místech vyskytují se často jedinci zakrslí, 
s listy vesměs nedělenými a lodyhami pouze i — 3 květými, jež považují někteří za 
zvláštní odrůdu — lom. zakrslý (S. exilis^ Poli.). 
3. L. trsnatý (S. caespitosa Aut., S. decipiens^ L., S. villosa^ Whlld. - obr. 
9 1 5) vyhání z vytrvalého oddenku hustou růžici přízemních listů, list- 
naté, trs tvořící výhonky a žláznatě pýřité lodyhy, rozvětvené nahoře vidlano- 
9 Slož z řec. xqzT^ = tři báxrv/.oz = prst (zde lalok listu). 
-) Xačervenalé zbars^ení rostliiu’ pochází od authokyanii, bandva, které má tu vlast- 
nost, že přeměňuje světelné paprsky v p. tepelné a tím životní výkony rostliny- podporuje. 
Lat. exilis = hubený-, nepatrný. 
Lat. de cipien s = klamný, vzhledem k tomu, že bývá často za jiné, podobné 
rostliny uváděn. 
•’) Lat. villosus = huňatý'. 
