611 
937. Dřin velkokvétý. 
s hořkou korou, vejčité, zašpičatělé, tmavozelené, na rubu bledé listy a drobné, 
žluté kvítky nahloučené v konečné, strboulovité okolíky, které sedíce uprostřed 
čtyř bílých, velikých, celé květenství několikráte přerůstajících listenech, podobají 
se na první pohled jedinému, úhled- 
nému květu. Červené dřínky jsou asi 
o polovici menší nežli ii dřínu našeho. 
V pokojích často bývá pěstován 
v rozmanitých odrůdách japanský křik 
— aukuba ^ (Aucuba japonica Thbg). 
Má vstřícné, podlouhlé, vejčité, přes 
I dm dlouhé, oddálené pilovité, lesklé, 
žlutě skvrnité, vytrvalé listy, ale 
936. Dřín / F květ, / podélný řez peckovicí. 
nepatrné, tmavočervené, 2 dome květy, z nichž vyvi- 
nují se šarlatové, dlouho trvající plody. Množí se 
snadno řízky. 
S dřínovitými jest blízko příbuzný řád rostlin v i lí- 
novi tých (Hamamelideae), z nichž se u nás sázívá 
někdy v sadech vilín virginský (Hamamelis‘^ virgi- 
niana L., Zaubernuss — obr. 938). Jest to keř, připo- 
mínající střídavými, vejčitými, pilovitými listy poněkud 
náš lískový ořech. Drobné, zelenavě žluté kvítky ( 7 ^, 7 ^), 
vyrůstající z paždí listů až na podzim, nebo někdy 
opožděně až v únoru příštího roku, jsou různopohlavné. 
Mají 4listý kalich, 4 úzké, trochu řeřabaté kor. plátky 
a 4 tyčinky, nebo místo nich svrchní semeník, z něhož 
dospívá na jaře 2pouzdrá tobolka o 2 olejnatých, jedlých 
semenech. 
938 . Vilín virginský ; 
Fy květ prašnikový, F^ květ pestikový. 
') Tak slově ve své vlasti. Japanu. 
-) Jménem áuaarý.U nazývá Athaeiieus mišpuli; na tento keř přenesl je Linné, 
39 '' 
