627 
5. P. nejtenčí (B. tenuissimum L. — obr. 958) jest též jednoletý, vněj- 
škem rostlinu okoličnatou nikterak nepřipomínající. Má lodyhu nejvýše 25 cm vy- 
sokou, obyčejně již od spodu rozkladitě větevnatou a listy čárkovito-kopinaté až 
čárkovité, 3žilné. Drobounké, žlutavé nebo načervenalé kvítky, rozvíjející se od 
čce do září, jsou skoro přisedlé a směstnány v chudé, pouze 2 - 5květé, velmi 
nestejně stopkaté okolíčky, které skládají malé okolíky dílem konečné, 3 — 5 papr- 
sečné, dílem postranní, úžlabní, kratičce stopkaté, pouze 1 — 3paprsečné. Obaly 
i obalíčky skládají se ze 3 -5 čárkovito-kopinatých listenů, které okolíčky namnoze 
přesahují. Plody (/i, y^) jsou oproti plodům všech ostatních prorostlíků zrnitě 
bradavka té; pozorujeme-li je zvětšujícím sklem, pěkně se vyjímají, anyť zlato- 
žluté bradavičky od tmavé půdy se odrážejí. 
Roste na slaných pastvi- 
nách u Zaječic blíže Bíliny v 
Cechách a porůznu v střední a 
jižní Moravě, zejména v okolí 
Cejče.^ 
Rod S. 
jizlivý (Cicuta- virosa^ L., 
Wasserschierling — obr. 959) 
má dužnatý, silně naduřelý, vně 
kroužkovaný, uvnitř p ře h řád- 
kovaný oddenek, z něhož 
vyhání přímé, až přes 1 m vysoké, 
jako prst tlusté, duté, oblé, 
jemně rýhované, lysé lodyhy. 
Listy jsou 2 — 3 krátě zpeřené 
a lístky jejich dlouze kopinaté, 
špičaté, po kraji ostře pilovité. 
Obal obyčejně zcela chybí nebo 
jest zastoupen jediným listenem, 
obalíčky jsou však mnoholistenné, 
dolů sehnuté. Bílé kvítky, 
rozvíjející se až v červenci a 
srpnu, jsou dílem obojaké, pro- 
tandrické, dílem prašníkové. Ku- 
lovaté, se stran smáčknuté 
plody (^) mají zřetelný, pěti- 
zLibý kraj kališní a 5 podél- 
ných, tupých žeber na každé po- 
lovině. Bílek semenný (/) jest 
rodů předcházejících. 
960. Srpek obecný ; 
F květ, f plod, 4 polovina zralého plodu, /o příčný řez nažkou. 
na vnitřní straně plochý jako u kmínu a všech 
Roste porůznu na pokraji stojatých vod. Považuje se za nejjedovatější rost- 
linu okoličnatou. Zejména kořen (7?), který silně, omamivě voní a obsahuje bledo- 
žluté mléko, jest prudce jedovatý; nejzhoubněji působí, je-li sbírán přeci dobou 
květu. Zajímavo, že myši mohou prý semena rozpuku požírati, aniž se otráví. 
Rod 6. obecný neboli polní (Falcaria^ vulgaris Bernh., F. 
Rivini^ Host., Sicheldolde — obr. 960) jest dvouletá nebo též vytrvalá bylina 
9 Srovnej pozn. -) na str. 126. 
-) Plinius rozuměl jménem cicuta náš bolehlav. — Lat. virosus=jedovatý. 
Z lat. falx, falcis = srp, vzhledem k postranním, srpovitě prohnutým úkroj- 
kům listův. — Viz pózu. ') na str. 154. 
40 ^^ 
