628 
s jemně rýhovanou, rozkladitě větevnatou, až přes půl /// vysokou lodyhou a vět- 
šinou Sčetnými listy, dle nichž od jiných okoličnatých nejsnáze se pozná. Jsou totiž 
tuhé, téměř kožovité a mají lístky rozeklány ve 2 — 3 dlouhé, úzké úkrojky, 
pokraji ostře chruplavkovito- p i lo vi t é ; zřídka jsou lístky nejdolejších listů jed- 
noduché. Někdy bývají postranní úkrojky srpovitě prohnuty. 
Okolíkv mají obal i obalíčky složené nejěastěji ze 4 ěárkovito-štětinovitých 
listenů. Bílé květy (F) jsou z části obojaké a při tom prvoprašné, z části prašní- 
kové. Podlouhlé, válcovité, se stran trochu smáčknuté plody {f, /i) mají na každé 
polovině 5 nitovitých žeber a na vrcholku 5 zřetelných zoubků kališních. Bílek 
semenný jest na vnitřní straně plochý (/i). 
Na noc ohýbají se mladé okolíky dolů^ čímž chráněny jsou útlé kvítky před 
noční rosou a přílišným vyzařováním tepla. Úkaz tento jeví se i u jiných rostlin 
okoličnatých, zejména u mrkve a bedrníku, ale u srpku jest zvláště nápadný. 
Roste hojně jako plevel na polích a mezích. Kvete až v červenci a srpnu. 
jRocf 7. šíro- 
listý neboli požír (Sium^ latifolium 
L., Merk - obr. 961) vyhání z vy- 
trvalého oddenku niťovité kořínky, oblé 
podzemní výběžky a bhranné, rýho- 
vané, rournaté, přes 1 m vysoké, vě- 
tevnaté, lysé lodyhy s listy jedno- 
duše zpeřenými; lístky jsou dlouze 
kopinaté, u hořejších listů ostře pilo- 
vité, u listů ponořených rozeklané vět- 
šinou v uzounké, postranní ušty. Ve- 
liké, mnohopaprsečné okolíky mají 
obyčejně mnoholistenné obaly i oba- 
líčky a bílé, většinou obojaké, prvo- 
prašné květy vedle nemnohých květů 
prašníkových. 
Opylení děje se hmyzem asi tak, 
jak uvedeno ve znacích povšechných 
(str. 616), ale kromě toho zúrodnují 
se blizny též geitonogamicky jako blizny 
kerblíku lesního (viz rod 35. a 
obr. 946). 
961. Sevlák širo listy ; 
/ plod, /i příčný řez nažkou. ^ Plody (/) jsou vejčité, se stran 
smáčknuté, mají na vrcholku zřetelný, 
5zubý okraj kališní a na každé polovině 5 podélných, nitovitých, žlutavých, vy- 
niklých žeber. Bílek semenný jest na vnitřní straně plochý (/J. 
Roste místy ve stojatých a mírně tekoucích vodách, v mokřadlech a příkopech 
v Polabí, Pojizeří a poříčí Plouěnice, jakož i v Žatecko-Teplicku, na Moravě 
zvláště v části jižní a střední, ve Slezsku všeobecně v Těšínsku. 
Považuje se v kořeni i listech, které nepříjemně páchnou a palčivě hořce chut- 
nají, za bylinu jedovatou. 
Kvete jako většina okoličnatých až v měsících letních, červenci a srpnu. 
9 Souvisí asi s lat. Silaus (viz pozn. 9 sir. 637). 
-) Jméno již u starých Řekův známé (olov) a nějakou rostlinu okoličnatou zname- 
nající. 
