632 
5. S. síro listy (S. libanotis ^ Koch., Athamanta ^ libanotis ^ L, Libanotis 
montana Crantz — obr. 967) jest dvouletá, až 1 m vysoká bylina, s hluboce hra- 
natě rozbrázděnou lodyhou. Listy 'jsou 1— 2krát zpeřené a lístky (i úkrojky) jejich 
vejčité až kl ínovité (nikoli čárkovité jako u druhů předch.), 1 — 2krát peřenoklané; 
nejspodnější lístky při hlavním řapíku stojí proti sobě křížem (jako u kmínu). 
Bohaté, složité okolíky skládají se z drobných, bílých, krátce stopkatých kvítkův a 
mají vedle mnoholistennýcn obalíčků oproti ostatním seselům obyčejně také mno- 
/ okolíček plodů s obalíčkem b. 
plátky kor. na rubu fialově. Vejčité plody (/) jsou hustě pokryty bělošedými 
chloupky a mají na vrcholku zoubky kališní k o pi n ato-š i d 1 o vité, opadavé, 
kdežto ostatní druhy seselů mají zoubky kališní krátce Shranné, zcela malinké. 
Roste na^ horských lukách, keřnatých stráních, mezích, po krajích cest a vi- 
nic v Polabí, Českém Středohoří, pohoří Doupovsko-teplickém, jakož i v Budějo- 
vicko-Třeboňsku a Krumlovsku, na Moravě zvláště v části jižní, střední a východní, 
ve Slezsku v Opavsku, Krňovsku a j. Kvete v čci a srpnu. 
Rod lo. (Oenanthe^, Rebendolde) shoduje se v plodech 
6 z řec. /.ífiavog, Xi^ávonig = kadidlo, vzhledem k vonuým kořenům. 
9 Dle hory A t ha mas. v Thessalii zvali staří Řekové kopni ík (viz rod 31.) 
Srovn. pol. galucha, slovin. hal uga = mořská tráva, choř. haluga^i ple- 
vel, pupalka. Souvisí nejspíše s řec. d/.?, álog = moře, voda (mořská), vzhledem ke stano- 
višti mnohých druhů. 
vSlož. z řec. olvog = víno m’di] = květ, poněvadž některé druhy haluch, na př. 
hal. trubkovitá zavánějí poněkud vínem. 
