634 
peřenoklaných; ii ponořených listů jsou však úkrojky téměř nitkovité. Mnohopapr- 
sečné, krátce stopkaté, vesměs plodné okolíky jsou na větvích konečné, ale za- 
tlačením obyčejně zdánlivě postranní, postaveny proti listům. Okolíčky jsou roz- 
loženy, n e pa p rs k u j ící. Obal chybí nebo bývá nahrazen 1—3 lístky, obalíčky 
však jsou vyvinuty, skládajíce se z většího počtu šidlovitých listenů. Bílé květy(i^ 
jsou dílem obojaké, protandrické a plodné, dílem prašníkové. Plody (/) jsou pro- 
táhle vejčité, mají přímé čnělky, velmi zřetelný kalich, ale podélná žebra (na každé 
polovině 5) tupá. Bílek semenný jest na vnitřní straně trochu vypouklý (/p. 
Roste hojně ve vodách příkopů a rybníků. Kvete v čci a srpnu. Vyklíčivši na 
podzim, přezimuje jako malá rostlinka a kvete teprve příštího roku ; jest tudíž rost- 
linou dvouletou, ale též vytrvalou. Nelibě páchnoucích, palčivě kořenných se- 
men užívalo se druhdy jako « zázračného" 
léku v nemocech plicních. Dosud upotře- 
buje se jich ve zvěrolékařství. 
2. H. trubkovitá (Oen. fistulosa L., 
Rohrenschirm — obr. 969) má oblou, přímo 
větvitou, s i v o z e 1 e n o u, z dutých článků slo- 
ženou lodyhu a na spodu listnaté, na kloubech 
kořenující výběžky. Listy mají značně na- 
puchlé pochvy, a poněkud nafouklé řapíky, 
jež jsou delší nežli čepel sama; tato jest 
dole dvojnásobně, nahoře jednoduše zpeřená, 
složená z lístků čárkovitých, někdy 2 — 3kla- 
ných. Hlavní okolík, jenž nejdříve rozkvétá 
a má postavení zřejmě konečné, skládá se 
pouze ze 2 — 3 kulatých okolíčků, jejichž 
vnitřní květy, kratičce stopkaté, obojaké, mají 
bílou neb načervenalou korunu přímou, květy 
obvodové však, dloužeji stopkaté, prašníkové, 
mají korunu rozloženou, paprskující. Okolíky 
postranní skládají se ze 3 — 5 okolíčků, jejichž 
kvítky jsou vesměs stopkaté a jalové. Hranaté 
plody spočívají na stopkách neztloustlých (/). 
Roste na bařinatých lukách a v pří- 
kopech roztroušeně po vší střední Ev- 
ropě; pro Cechy však i Moravu jest po- 
chybná, ač uvádí se od Neumětel u Hořovic, 
z okolí Pelhřimova a Budějovic, na Moravě 
od Kunovic u Uher. Hradiště, jakož i od Velké 
969 . Haliicha trubkovitá; r plod, ^ Olšovce blíže Podštátu v Hranicku. Kvete 
od června do srpna. 
3. Na Moravě byla místy| pozorována na mokrých lukách a ve stojatých vodách 
(na př. u Rohatce blíže Strážnice v hájích vyschlého ramene Moravy, ti Ho- 
donína, Tlumačova v Uher.-Hradišťsku a Hulína v Kroměřížsku) v jižní Evropě 
domácí a z Krymu až do jižní Francie sahající h. koromáčovitá (Oen. silaifolia^ 
M. Bieb. — obr. 970), která se od předešlé hlavně tím liší, že stopky plodní jsou 
silně naduřelé (/). Ostatně má lístky 2 - 3kráte zpeřených listů kopinaté, u hořej- 
ších, většinou jednoduše zpeřených listů čárkovitě kopinaté, a okolíky složené z 5—10 
okolíčků. Na spodu nevyhání výběžků. Kvete v červnu a v červenci. 
Rod 11. OTotlxxolrxo.^ neboli kozí pysk, kozí petržel (Ae- 
9 Slož. z lat. sila US = koromáč (viz rod 13.) foliům = list. 
Utvořeno snad dle řeckého: etucha, tetucha, tetlucha. Srovn. s rus. ueny.xíi, 
pol. ciotucha = horečka, vzhledem k jedovatosti. 
