638 
Květy jsou bílé, dílem pbojaké, prvoprašné, dílem prašníkové. Vejčité plody (/), 
as půl cm dlouhé, jsou se hřbetu smáčknuty, mají dosti zřetelný 5zubý kališní 
okraj a vyniklá (hlavní) žebra, z nichž postranní tvoří širokou, kříd latou obrubu. Bílek 
semenný jest na vnitřní straně plochý(/ 2 ). 
Roste na vlhkých, rašelinných lukách, na březích rybníků, v příkopech a ve 
vlhkém křoví : v Čechách ve středním a vých. Polabí, v poříčí Jizery a Ploučnice, 
v Krušných horách, v Šumavě, v Plzeňsku a Budějovicko-Třeboňsku, na Moravě 
roztroušeně v močálovitých krajinách po celém území kromě Brněnská a Zno- 
jemska; ve Slezsku hlavně v Těšínsku. Kvete jako všecky ostatní druhy až 
v červenci a srpnu. 
Silně páchnoucí, hořce a palčivě 
chutnající kořen nakládají místy do ko- 
řalky pro posilnění žaludku. 
2. S. olešníkovitý (P. oreose- 
linum^ Mónch., Athamanta^ oreoseli- 
num - obr. 975) vyhání z válcovitého, 
tlustého oddenku, na němž bývají 
hnědá vlákna po odumřelých listech, 
lodyhu plnou, oblou, jen nahoře 
hlouběji brázditou, chudě větvitou a 
skoro bezlistou. Listy jsou 2 - 3kráte 
zpeřené, složené z lístků lesklých, 
vejčitých, peřenoklaných. Řapíěky po- 
stranních lístků jsou v pravých 
nebo tupých úhlech od stálé, 
v rozličných plochách položené. Obal 
i obalíčky skládají se z četných lístků v 
úzkých, dolů sehnutých, dosti krátkých. 
Květy, rozvíjející se v červenci a srpnu, 
jakož i plody (/) jsou podobné jako 
u předch., ale prostranní křídlatá žebra 
plodní jsou užší (/J. 
Roste porůznu v křovinách, svět- 
lých lesích a na lukách, zvláště jsou-li 
písčité a křemenité, v Čechách zejména 
v šiřším okolí pražském, v Polabí, 
v poříčí Jizery a Ploučnice, ale též 
i jinde pořídku roztroušen, na Moravě 
v části střední a jižní, ve Slezsku v Tě- 
šínsku, u Vidnavy i j. 
974. Smldník baheinii; 
f plod, okolíček plodů, /g příčný řez nažkou. 3. S. jelení neboli srník (P. 
cervaria^ Cuss., Selinum^ cervaria L., 
Hirschwurz — obr. 976) liší se od předcházejícího hlavně jen tím, že má namnoze 
2krát, řidčeji jednoduše zpeřené listy s velice nadmutými pochvami, 
složené z lístků podlouhle vejčitých, tmavozelených, přisedlých, skoro ostnitě 
pilovitých, které odstávajíce od řapíků ostrým úhlem, jsou skoro vesměs roz- 
loženy v jedné ploše. Mrkvovitě ztloustlý, vně černý, uvnitř bílý oddenek nese na 
vrcholku chomáč černých vláken po zašlých listech a roní na čerstvém řezu žlutavě 
9 Slož. z řeck. opo, — vrch, kopec oé/.ivov = olešník (\’iz rod 21). 
-) Viz pozn. -) na str. 632. 
Od lat červu s = ieleii, poněvadž jej prý jeleni rádi žerou. 
9 Viz Selili um, rod 21. 
